Справа № 510/1384/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 року м. Рені

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., розглядаючи матеріали, що надійшли від впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , працює торгівельним представником, протягом року не піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, зміст ст. 268 КУпАП роз`яснено, клопотань не надходило,-

за ч. 1 ст. 185^10  Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В

18.06.2026р. об 11 год. 50 хв. в районі прикордонного знаку №1352, на дорозі в напрямку Ізмаїл (Україна) – Рені, на відстані 800 м. від лінії ДКУ з Румунією працівниками прикордонної служби було зупинено транспортний засіб - автомобіль марки «Форд Фокус» із держзнаком НОМЕР_2 , яким керував  ОСОБА_1 . Під час зупинки автомобіля було виявлено водія - громадянина ОСОБА_2 – ОСОБА_1 , який на неодноразову законну вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу, відмовився виконати вищевказану вимогу, розмовляв зухвало, агресивно відповідав на запитання, які задавав молодший прикордонного наряду – 
ОСОБА_3 судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, зазначивши, що він дійсно 18.06.2026р. їхав на авто марки «Форд Фокус» в напрямку до м.Рені з м.Ізмаїл. Оскільки дорога до населеного пункту Рені проходить через с. Новосільське Ізмаїльського району, де встановлений блок-пост, його було зупинено для перевірки документів працівником прикордонної служби. На вимогу надати документи, що посвідчують його особу він пред`явив в електронному вигляді посвідчення водія. На подальшу вимогу працівника прикордонної служби пред`явити копію паспорту або посвідки на постійне проживання в Україні відмовив, оскільки вважає, що прикордонник на тимчасовому блок-посту не є уповноваженою особою на перевірку документів, а сам блок-пост там (в с.Новосільське) розміщений без дотримання передбаченого законом порядку. Під час надання пояснень ОСОБА_4 наголошував на тому, що він в ході спілкування із прикордонниками не вів себе агресивно, не висловлювався нецензурною лайкою, а просто знаходився в авто, яким він керував та слідував за своїм маршрутом. Зазначив, що працівниками прикордонної служби відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. З урахуванням ситуації, що склалась, відсутності його умислу на вчинення вищевказаного адмінправопорушення, ОСОБА_1 просив під час розгляду справи судом врахувати його письмові пояснення та не накладати на нього адміністративне стягнення, обмежившись усним зауваженням.
Вчинення адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про амінправопорушення від 18.06.2026р.; рапортами інспекторів прикордонної служби від 18.06.2026р.; письмовими поясненнями ОСОБА_5 ; відеозаписом на USB-флеш-накопичувачі; копією посвідки на постійне проживання в Україні, оформленої на ім`я ОСОБА_5 ; схемою виявлення правопорушення; заявою ОСОБА_1 про визнання провини та розгляд справи без його участі.
Інших доказів на момент розгляду справи суду не надано.
Проаналізувавши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу правопорушника, який протягом року не піддавався адміністративному стягненню, працює, інші обставини справи (підтвердження того, що ОСОБА_1 насправді не чинив фізично активного супротиву працівниками прикордонної служби (це підтверджується відеозаписом), надав письмові пояснення під час складання відносно нього адмінпротоколу, дійсно вважав, що пред`явлення водійських прав при перевірці є достатнім, вважаючи працівника прикордонної служби не уповноваженою особою на перевірку у нього посвідки на постійне проживання в Україні, те, що ОСОБА_1 є громадянином іншої держави у зв`язку із чим не може в повній мірі дати правову оцінку законодавчим нормам в Україні), суд вважає можливим звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Ч. 1 статті 185-10 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, а також у сфері громадського порядку. Зазначені відносини регулюються законами України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 р. № 1777-ХІІ, «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 р. № 661-IV, «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» від 22.06.2000 р. № 1835-Ш та іншими нормативно-правовими актами.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті осіб, мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. 
Так, судом будо встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином Р.Молдова, але має посвідку на постійне проживання на території України від 20.05.2014р. 
Оформлення посвідки на постійне проживання (ПМП) в Україні необхідне для того, щоб іноземець або особа без громадянства отримали безстроковий статус резидента, зняли обмеження на термін перебування в країні (правило 90/180) та набули прав, максимально прирівняних до прав громадян України. 
Згідно постанови КМУ від 29.12.2021р. №1455, якою було затверджено Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан (пункт 20) заходи з контролю в`їзду/виїзду включають : 1) на блокпостах:
перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи;
перевірку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо);
проведення огляду транспортного засобу та вантажу (товару) щодо відповідності документам на вантаж (товар);
затримання осіб, транспортних засобів, вантажу (товару), проведення їх огляду та передачу їх уповноваженим представникам правоохоронних органів;
тимчасове обмеження (заборону) руху транспортних засобів та осіб;
2) поза межами блокпостів:
виявлення порушення встановленого порядку переміщення осіб, транспортних засобів, вантажів (товарів) на територію, де встановлено особливий режим;
затримання осіб, транспортних засобів, вантажу (товару), проведення їх огляду та передачу їх уповноваженим представникам правоохоронних органів.

Перевірка спеціального статусу особи — це процес контролю документів, що підтверджують правовий стан людини (наприклад, посвідка на проживання, посвідчення біженця чи водія) та ін.
Отже, під час проїзду блок-поста ОСОБА_1 повинен був пред`явити уповноваженій особі не тільки посвідчення водія, а й посвідку на постійне проживання в Україні.
Таким чином, встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП є обґрунтованим, належним чином вмотивованим та повністю відповідає фактичним обставинам справи, однак, суд з урахуванням вищенаведених обставин справи вважає можливим звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Керуючись ст. ст. 22,29, ч. 1 ст. 185-10, ст. ст. 283, 284 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В

Звільнити  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185-10  КУпАП, та оголосити йому усне зауваження. 
Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.ст. 32, 32^1 КоАП України.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя В.І. Дудник