10 вересня 2026 року Єдиний унікальний № 501/3845/26 Провадження № 2-о/501/155/26

РІШЕННЯ
Іменем України
10 вересня 2026 року    м. Чорноморськ
Чорноморський міський суд одеської області
в складі: головуючого Тордія Е.Н. секретаря судового засідання Дунаєвої Т.В.
номер справи № 501/3845/26 провадження № 2-о/501/155/26
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за заявою заявника: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; Приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Одеської області Бурлаченко Ірина Каримівна предмет та підстава заяви про встановлення факту родинних відносин,-
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Стислий виклад обставин правовідносин.
07 серпня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до Чорноморського міського суду Одеської області з заявою про встановлення факту родинних відносин.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яка складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером 5123782000:01:004:0120, яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 . 
В передбачений законом строк та з метою отримання належної їй частки спадкового майна, вона звернулась з відповідною заявою до приватного нотаріуса Одеського нотаріального районного округу Одеської області Бурлаченко І.К. щодо оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину та отримання належної їй частки спадкового майна.
Однак, приватним нотаріусом було встановлено, що в наданих документах є розбіжності в прізвищі заявниці та прізвищі померлого батька, в зв`язку із чим мені запропоновано звернутися до суду щодо встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та її померлим батьком ОСОБА_3 .
Так, в паспорті громадянина України прізвище заявниці вказане як  ОСОБА_1, тобто з літерою «и», а в свідоцтві про смерть від 04 листопада 2025 року прізвище померлого батька вказано як ОСОБА_1, тобто з літерою «і». 
Вказана розбіжність в її паспорті та у свідоцтві про смерть її батька ОСОБА_3 не дає їй можливості оформити свідоцтво про право на спадщину та отримати належну частку спадкового майна за заповітом. Тому заявник звернулась до суду та просить встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Позиція учасників судового процесу.
Заявник в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 30-31).
Заінтересовані особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення вимог не заперечує.
Заінтересовані особа: ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду повідомлена, письмових пояснень не подала.
Процесуальні дії
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 11 серпня 2026 року, провадження у вищевказаної справі відкрито, призначено судове засідання за правилами окремого провадження.
Заінтересованій особі запропоновано в строк до 07 вересня 2026 року подати письмові пояснення з посиланням на докази.
Заявник в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Заінтересовані особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення вимог не заперечує.
Заінтересовані особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду повідомлена, письмових пояснень не подала.
За положеннями ст.ст. 13, 43 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.
Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодекс України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.
У разі неявки в судове за сідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Позиція Суду
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Згідно копії свідоцтва про народження (серії НОМЕР_1 від 24 березня 1983 року), мовою оригіналу « ОСОБА_1 » народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками зазначено відповідно: « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_9 ». (а.с. 6).
Відповідно до копії паспорта (серії НОМЕР_2 , виданого Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області 27 жовтня 1995 рок)у, прізвище ім`я, по-батькові заявника зазначені як - ОСОБА_1 . (а.с 4).
З копії свідоцтва про народження (серії НОМЕР_3 від 12 листопада 1950 року), мовою оригіналу « ОСОБА_3 » народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьками зазначено відповідно: « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 ». (а.с. 8).
Згідно копії перекладу свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 12 листопада 1950 року з російської мови на українську мову прізвище ім`я, по-батькові « ОСОБА_3 » здійснено відповідно на « ОСОБА_3 ». (а.с. 10).
У паспорті ( серії НОМЕР_4 виданий Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області 03 лютого 1998 року) ім`я власника вказано - « ОСОБА_3 ». (а.с. 11-12).
ОСОБА_3 , відповідно до копії свідоцтва про шлюб (серії НОМЕР_5 , виданий 20 вересня 1975 року) перебував у шлюбі (мовою оригіналу) з « ОСОБА_9 », післяшлюбне прізвище « ОСОБА_9 ». (а.с. 9).
Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_6 від27 серпня 2009 року, квартира АДРЕСА_3 належить   ОСОБА_3 та членам його сім`ї   ОСОБА_15 та   ОСОБА_1 .
З копії повідомлення № 117/02-14 від 21 травня 2026 року приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що відсутні родинні відносини з ОСОБА_3 (а.с. 14).
Мотивувальна частина та засновані судом правові норми.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Кожна особа згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною сьомою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожна особа має право на судовий захист.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70).
Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу ІV Цивільного процесуального кодексу України.
Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими норм права пов`язує настання правових наслідків, зокрема, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав та інтересів заявника (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17).
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 1, п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.
Родинні відносини (споріднення) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення, так і не пряме (побічне), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).
Поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. 
Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.
Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо залежно від ступеня споріднення осіб.
Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Згідно зі ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.
Метою встановлення будь-якого факту, що має юридичне значення, є можливість скористатися правом, яке надане заявнику відповідно до чинного законодавства України.
Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 лютого 2026 року в справі № 308/17634/23 (провадження № 14-40цс25).
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них 

залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У п.6 постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», визначено, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні..
За правилами ч. 3, 4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, по господарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.
Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 18 березня 2026 року в справі № 461/8511/23.
Згідно із ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Письмові докази досліджені в судовому засіданні доводять, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 .
Отже, Судом встановлено, що встановлення факту родинних відносин заявнику необхідне для можливості оформлення свідоцтва про право на спадщину. 
Заявник позбавлений можливості внести виправлення у зазначений актовий запис у позасудовому порядку, тому її права мають буди захищені у судовому порядку.
Висновок суду.
Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту необхідне для можливості оформлення пенсії, Суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
Судові витрати.
Сплачений судовий збір, Суд залишає за рахунок заявника.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 19, 76-82, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Суд -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; Приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Одеської області Бурлаченко Ірина Каримівна про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.
Встановити факт того, що  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Повний текст рішення виготовлено 10 вересня 2026 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони у справі:
Заявник: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ,, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
Заінтересовані особи: 
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 ,, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 
Приватний нотаріус Одеського нотаріального районого округу Одеської області Бурлаченко Ірина Каримівна,  ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 .

Головуючий