ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" липня 2026 р. Справа№ 920/1224/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Тарасенко К.В.
суддів: Кравчука Г.А. 
Коробенка Г.П. 

секретар судового засідання: Гріщенко А.О.
за участі представників: відповідно до протоколу судового засідання від 08.07.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»
на рішення Господарського суду Сумської області від 14.10.2025 
у справі №920/1224/24 (суддя - Заєць С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»
до відповідачів: 
1.Синівської сільської ради Роменського району Сумської області
2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермерське господарство «Обрій» 
про визнання поновленим договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.1. короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом, у якому просить суд:
визнати поновленим Договір оренди землі від 07.12.2016 року за НОМЕР_1 на земельні ділянки загальною площею 3,531 га, у тому числі: рілля - 3,311 га, сіножаті - 0,220 га, за кадастровими номерами: 5923285600:02:010:0059; 5923285600:02:010:0045, а у зв`язку з інвентаризацією земель, які знаходяться в адмін. межах Синівської сільської ради - актуальні кадастрові номери: 5923285600:02:010:0124; 5923285600:02:010:0127. Право оренди зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17.01.2017 року за номером запису про інше речове право (право оренди): 18643753; - на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором оренди землі НОМЕР_1, вважаючи укладеною Додаткову угоду про поновлення договору оренди землі в редакції позивача;
визнати відсутніми права оренди за ТОВ «ФГ» ОБРІЙ» (код ЄДРПОУ: 42066949) на земельні ділянки за кадастровим номером - 5923285600:02:010:0124, загальною площею: 3,3106 га (номер запису права оренди: 49731606) та 5923285600:02:010:0127, загальною площею: 0,2198 га (номер запису права оренди: 49731782).

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Сумської області від 14.10.2025 у справі №920/1224/24 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» до відповідачів: Синівської сільської ради Роменського району Сумської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермерське господарство «Обрій» про визнання поновленим договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди відмовлено повністю. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 267,20 грн покладено на позивача.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ураховуючи положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. 3.2. Договору оренди від 07.12.2016, договір міг поновлюватися на новий строк у порядку реалізації Позивачем переважного права на це лише до моменту державної реєстрації права власності на земельні ділянки, тобто до 07.05.2025, а тому вимога про визнання поновленим Договору оренди землі від 07.12.2016 НОМЕР_1 задоволенню не підлягає. Водночас, за висновком суду, у зв`язку із відмовою у задоволенні вимоги Позивача про визнання поновленим Договору оренди від 07.12.2016 НОМЕР_1 (в редакції додаткової угоди) не може бути задоволеною і вимога про визнання відсутнім права оренди у Відповідача 2 саме з огляду на підстави, визначені у позовній заяві.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 14.10.2025 по справі № 920/1224/24, прийняти нове рішення, яким позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО до відповідачів - Синівської сільської ради Роменського району Сумської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермерське господарство «Обрій» про визнання поновленим договору оренди, визнання відсутнім права оренди задовольнити. Судові витрати покласти на відповідача.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:
2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2025 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Кравчук Г.А., Коробенко Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2025 витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1224/24 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на рішення Господарського суду Сумської області від 14.10.2025 у справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 920/1224/24.
24.11.2025 матеріали справи №920/1224/24 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025, зокрема, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на рішення Господарського суду Сумської області від 14.10.2025 у справі №920/1224/24 - залишено без руху, та надано строк на усунення недоліків.
08.12.2025 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025, зокрема, відкрито апеляційне провадження у справі №920/1224/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на рішення Господарського суду Сумської області від 14.10.2025 та призначено розгляд апеляційної скарги на 18.02.2026.
18.02.2026 через систему «Електронний суд» від Синівської сільської ради Роменського району Сумської області надійшло клопотання.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 відкладено розгляд справи №920/1224/24 на 18.03.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2026 розгляд справи №920/1224/24 відкладено на 27.05.2026.
27.05.2026 судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Тарасенко К.В. у відпустці за сімейними обставинами.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2026 розгляд справи №920/1224/24 призначено на 17.06.2026. 
08.06.2026 через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» надійшла заява про участь у судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2026 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено та призначено судове засідання по справі №920/1224/24 у режимі відеоконференції на 17.06.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2026 відкладено розгляд справи №920/1224/24 на 08.07.2026.
27.05.2026 через систему «Електронний суд» від Синівської сільської ради Роменського району Сумської області надійшла заява, у якій зазначено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та усталеної практики Верховного Суду, суд апеляційної інстанції зобов`язаний врахувати правові висновки ВС у справі №920/1557/24 при вирішенні даного спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, таким, що порушує права та законні інтереси позивача та має бути скасованим.
За доводами позивача, при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції помилково визначено доведеними обставини, які не підтверджені доказами, та фактично спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

2.3. узагальнені доводи та заперечення іншого учасника справи
Відповідачі своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. 
Відтак, з урахуванням частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, справа розглядається за наявними матеріалами.
Синівська сільська рада Роменського району Сумської області у поданих клопотанні та заяві просила приєднати до матеріалів справи № 920/1224/24 постанову Верховного Суду від 04 лютого 2026 року у справі № 920/1557/24, яка прийнята за участю тих самих сторін спору та стосується аналогічних обставин, а саме реалізації переважного права орендаря, поновлення договору оренди земельних часток (паїв) та правових наслідків державної реєстрації права комунальної власності на відповідні земельні ділянки, а також врахувати дану правову позицію при розгляді справи.

2.4. явка в судове засідання 
У судове засідання 08.07.2026 з`явився представник позивача, підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.
Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи в суді апеляційної інстанції були повідомлені належним чином та завчасно, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку ухвали суду до їх електронного кабінету системи «Електронний суд».
Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, а також те, що наявних матеріалів достатньо для належного перегляду оскаржуваного рішення суду в апеляційному порядку, оскільки явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, колегія суддів дійшла висновку про можливість перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та за відсутності представників, що не з`явились в судове засідання.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.
3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:
3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини
07.12.2016 між Саївською сільською радою Липоводолинського району Сумської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» (далі - ТОВ «СК-АГРО», Позивач) було укладено Договір оренди землі від 07.12.2016 року за НОМЕР_1 (номер договору відповідає номеру паю ОСОБА_1 ).
Факт укладення договору оренди від 07.12.2016 підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.
Згідно з п. 1.1. Договору у порядку і на умовах, визначених цим Договором Орендодавець передає, а Орендар сприймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що входить до складу спадщини та перебуває в управлінні Орендодавця.
Відповідно до п. 2.1, 2.2. Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,531 га, у тому числі - рілля 3,311 га, пасовища 0 га, сіножаті 0,220 га. Кадастрові номери 5923285600:02:010:0059; 5923285600:02:010:0045.
Згідно з п. 3.1 Договору, договір укладено строком на 7 років, до 07 грудня 2023 року. 
Орендна плата складає 12 909 (дванадцять тисяч дев`ятсот дев`ять) гривень 22 коп., що становить 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою (п. 4.1. Договору).
Договір оренди від 07.12.2016 укладався згідно з рішенням Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 06.12.2016 № 80-11/2016 (а.с.36 т. 1). Відповідно до Списку непереоформлених земельних часток (паїв), визначених рішенням від 06.12.2016 № 80-11/2016, земельні ділянки з кадастровими номерами 5923285600:02:010:0059 та 5923285600:02:010:0045, які є предметом Договору оренди від 07.12.2016, належить ОСОБА_1 (земельна ділянка № НОМЕР_1 ) (а.с.39 т. 1).
01.01.2019 внесено зміни до ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» (згідно Закону № 2498-VIII від 10.07.2018), з 01.01.2019 райдержадміністрації втратили повноваження щодо передачі земельних ділянок в оренду, а такі повноваження перейшли до органів місцевого самоврядування.
Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України за №723-Р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області» Саївська сільська рада Липоводолинського району Сумської області була приєднана до Синівської територіальної громади (сільської ради) Липоводолинського району Сумської області (далі - Синівська сільська рада, Відповідач 1), тому всі права та обов`язки перейшли до останньої.
25.11.2021 рішенням Відповідача 1 було затверджено акт проведення інвентаризації земель, власники яких померли, та формування земельних ділянок як об`єктів цивільних прав (додаток №1 до рішення від 25.11.2021). При цьому, до акту інвентаризації був включений земельний пай НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 , загальною площею 3,531 га, у тому числі рілля 3,311 га, сіножаті 0,220 га (а.с. 77 - зворотна сторона т. 1).
Крім цього, рішенням від 25.11.2021 також затверджено як додаток №2 перелік земельних ділянок та земельних часток (паїв), власники яких померли, до якого також включений земельний пай № НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 (а.с. 84 т. 1).
Рішенням Відповідача 1 від 24.03.2023 «Про надання в оренду земельних ділянок, які знаходяться на території Саївського старостинського округу Синівської сільської ради, власники яких померли» затверджено додатковий перелік та передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Фермерське господарство «Обрій» (далі - ТОВ «ФГ «Обрій», Відповідач 2) земельні ділянки згідно додатку до рішення (а.с. 88-89 т. 1). У перелік переданих в оренду земельних ділянок згідно рішення від 24.03.2023 під № 6 включено пай НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 , та який складається з земельних ділянок з кадастровими номерами 5923285600:02:010:0124; 5923285600:02:010:0127.
Договір оренди від 07.12.2016 має номер 418, тобто номер договору відповідає номеру паю, визначеного у додатку до рішення від 06.12.2016 №80-11/216.
На виконання рішення Відповідача 1 від 24.03.2023, між Відповідачем 1 (Орендодавець) та Відповідачем 2 (Орендар) укладені договори оренди земельних ділянок, зокрема:
- Договір оренди землі № 364-2023 від 24.03.2023, відповідно до предмету якого передано в оренду Відповідачу 2 земельну ділянку з кадастровим номером 5923285600:02:010:0124, загальною площею 3,3106 га (рілля) (а.с. 90-92 т. 1);
- Договір оренди землі № 365-2023 від 24.03.2023, відповідно до предмету якого передано в оренду Відповідачу 2 земельну ділянку з кадастровим номером 5923285600:02:010:0127, загальною площею 0,2198 га (сіножаті) (а.с. 94-96 т. 1).
При цьому, у п. 1.7 договорів від 24.03.2023 визначено, що земельні ділянки входять до складу спадщини ОСОБА_1 .

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також посилання на норми права
Позивач зазначає, що з метою реалізації свого переважного права на поновлення договору на новий строк Позивачем подано нарочно Відповідачу 1 відповідний лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди.
Право оренди Позивача на земельну ділянку з кадастровим номером 5923285600:02:010:0059 було зареєстровано Позивачем в Державному реєстрі речових прав (а.с. 29 т. 1).
Право оренди Позивача на земельну ділянку з кадастровим номером 5923285600:02:010:0045 зареєстроване не було.
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, Відповідач 1 передав 24.03.2023 в оренду Відповідачу 2 земельні ділянки, які на момент прийняття рішення та укладення договорів оренди (тобто 24.03.2023) перебували в оренді у Позивача згідно діючого договору оренди від 07.12.2016, з наступними кадастровими номерами: 5923285600:02:010:0059, 5923285600:02:010:0045.
Вказані обставини підтверджуються однаковими номерами паїв - 418, що передані в оренду за Договором оренди від 07.12.2016 та Договорами оренди від 24.03.202, а також одним власником паю НОМЕР_1 - ОСОБА_1 . Також Відповідач 1 не надав доказів, що на території Саївського старостинського округу Синівської сільської ради ОСОБА_1 належить декілька земельних ділянок з одним номером паю.
Відтак, уточнення площ частини земельних ділянок та зміна кадастрових номерів після розроблення та затвердження Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні ділянки не спростовує того факту, що це ті самі земельні ділянки на території Саївського старостинського округу Синівської сільської ради.
Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до листа від 03.04.2023 № 158 Відповідач 2 повідомляв Позивача, що він (Відповідач 2 - ТОВ «ФГ «Обрій») є Орендарем земельних ділянок та, оскільки позивач використовує ці земельні ділянки, висловив нагальну потребу передати земельні ділянки йому (Відповідачу 2), чим додатково підтвердив, що в повторну оренду Відповідачу 2 були передані ті самі земельні ділянки, що вже перебували в користуванні Позивача (а.с. 35 т. 1).
Зокрема, в п. 6 переліку, що зазначений в листі вказано про необхідність звільнити земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 (паї НОМЕР_1, НОМЕР_1.01) (а.с. 35 т. 1).
Отже, суд першої інстанції правильно зазначив про те, що Позивач належними доказами довів факт виникнення у нього права на спірні земельні ділянки, які були передані йому за Договором оренди від 07.12.2016, та факт передачі саме цих земельних ділянок в оренду Відповідачу 2 згідно Договорів оренди від 24.03.2023.
При цьому, колегія суддів враховує, що строк дії Договору оренди від 07.12.2016 до 07.12.2023, тобто передача в оренду земельних ділянок Відповідачу 2 Відповідачем 1 відбулась під час дії Договору оренди від 07.12.2016.
Чинним законодавством України, у тому числі Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» не передбачено право сільської, селищної, міської ради передавати у користування (оренду) невитребувані та неуспадковані частки (паї), які на правовій підставі вже знаходиться у користуванні (в оренді) іншої особи.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У рішенні Господарського суду Сумської області від 21.11.2023 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-Агро» до Синівської сільської ради Роменського району Сумської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермерське господарство «Обрій», про визнання незаконним та скасування рішення, витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок, скасування державної реєстрації, яке набрало законної сили 29.03.2024, також було установлено, що рішення 27 сесії восьмого скликання Синівської сільської ради Роменського району Сумської області від 24.03.2023 року «Про надання в оренду земельних ділянок, які знаходяться на території Саївського старостинського округу Синівської сільської ради, власники яких померли» щодо надання в оренду ТОВ «ФГ «Обрій» спірних земельних ділянок порушує права позивача, як землекористувача земельних ділянок за діючими договорами оренди. Предметом дослідження у цій справі була, у тому числі земельна ділянка з кадастровими номерами 5923285600:02:010:0059 (рілля площею 3,311 га), номер паю 418, власник ОСОБА_1 .
10.04.2025 рішенням Відповідача 1 «Про визнання земельних ділянок належними до комунальної власності та забезпечення проведення державної реєстрації права власності» (а.с. 218 т. 1) було визначено належними до комунальної власності Синівської сільської територіальної громади земельні ділянки, а саме:
- земельна ділянка площею 3,3106 га (рілля) з кадастровим номером 5923285600:02:010:0124;
- земельна ділянка площею 0,2198 га (сіножаті) з кадастровим номером 5923285600:02:010:0127.
07.05.2025 проведена державна реєстрація права комунальної власності територіальної громади Синівської сільської ради на вказані вище земельні ділянки (а.с. 219 т. 1).
Судом встановлено, що об`єктами договорів оренди від 07.12.2016 та від 24.03.2023 є земельні ділянки, що входять до складу спадщини ОСОБА_1 та перебувають в управлінні Відповідача 1.
Отже, відносини, пов`язані з орендою невитребуваних земельних ділянок, виділених власникам земельних часток (паїв), регулюються як Законом України «Про оренду землі», так і Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».
Статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачена можливість користування на правах оренди нерозподіленими (невитребуваними) земельними ділянками, проте виключно до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності (у редакції станом на момент укладення договору оренди від 07.12.2016) та до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (у редакції станом на момент укладення договору оренди від 24.03.2023).
Відповідні положення були обумовлені сторонами у договорах оренди. Так, у п. 3.2. Договору оренди від 07.12.2016 було передбачено, що у разі державної реєстрації права власності на земельну ділянку спадкоємця або набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини, до складу якої входить земельна ділянка, відумерлою дія Договору припиняється, але не раніше завершення сезонних робіт, необхідних для збору врожаю на відповідних земельних ділянках. Також у розділі 2 (п. 2) Договору оренди від 24.03.2023 установлено, що з моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на земельну ділянку, передану в оренду за цим Договором Орендодавцем, або державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку за рішенням суду про визнання спадщини відумерлою договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.
10.04.2025 Відповідач 1 прийняв рішення, згідно якого визнав належними до комунальної власності Синівської сільської територіальної громади земельні ділянки з кадастровими номерами 5923285600:02:010:0124 та 5923285600:02:010:0127, а також провів їх державну реєстрацію, обґрунтовуючи рішення наступним:
«Враховуючи факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , коли на момент відкриття спадщини діяли норми Цивільного кодексу Української СРСР, беручи до уваги архівні данні та матеріали спадкової справи, згідно з якими спадкоємці за заповітом і за законом не прийняли спадщину (відмовилися від її прийняття), зважаючи на положення статті 555 Цивільного кодексу УРСР (чинного на момент відкриття спадщини), відповідно до яких у випадку відсутності спадкоємців або їхньої відмови від прийняття спадщини майно спадкодавця переходило у власність держави в порядку спадкування за законом без необхідності отримання свідоцтва про право на спадщину, встановивши, що до складу спадкового майна ОСОБА_1 входить земельна частка (пай), яка належала їй як колишньому члену колективного сільськогосподарського підприємства, взявши до відома факт формування на підставі технічної документації із землеустрою земельних ділянок сільськогосподарського призначення з присвоєнням їм кадастрових номерів та визначенням меж цих земельних ділянок на місцевості; з`ясувавши, що сформовані земельні ділянки розташовані на території, яка сьогодні належить до Синівської територіальної громади за межами населених пунктів; беручи до уваги, що з 27.05.2021 року землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, та усвідомлюючи необхідність державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки; зважаючи на правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладену в Постанові від 24 травня 2021 року у справі №671/22/19, яка відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, щодо автоматичного переходу спадщини до держави за статтею 555 ЦК УPCP, якщо спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року; керуючись Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-ІХ від 28.04.2021 року, пунктом 24 розділу X «перехідні положення» Земельного кодексу України, пунктом 34 статті 26, статтею 33, частиною 1 статті 59, частиною 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Також судом установлено, що зазначені земельні ділянки були предметом Договорів оренди від 07.12.2026 та від 24.03.2023.
Положеннями ст. 13 Закону України «Про «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» є імперативними нормами, а тому їх застосування (у відповідній редакції) залежить виключно від факту набуття права власності власниками земельних паїв (часток) (державної реєстрації права власності) і не залежить від домовленостей сторін договору.
Частинами 1, 2 ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час укладення договорів оренди) було передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції, чинній на час укладення договору оренди від 24.03.2023) з моменту реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про те, що дія Договорів оренди від 24.03.2023 припинилася з моменту державної реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5923285600:02:010:0124 та 5923285600:02:010:0127 за територіальною громадою Синівської сільської ради, тобто з 07.05.2025. Зазначені земельні ділянки можуть бути передані власником в оренду з дотриманням вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі».
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23.11.2023 у справі №906/1314/21, за загальним правилом дії законів у часі до правовідносин щодо процедури укладення договору оренди землі на новий строк в порядку реалізації переважного права орендаря застосуванню підлягає ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою.
У зв`язку з вказаним, Договір оренди землі від 07.12.2016 року за НОМЕР_1 міг бути поновлений на новий строк у порядку реалізації Позивачем відповідного переважного права лише до моменту державної реєстрації права власності на земельні ділянки, тобто до 07.05.2025, а з огляду на пред`явлення позову у справі 02.10.2024, на вказану дату право Позивача не можна вважати таким, що підлягало поновленню та, як наслідок, таким що потребує судового захисту.
Однак, позивач не позбавлений права отримати земельні ділянки, які є об`єктами права власності територіальної громади Синівської сільської ради, у оренду, у порядку, визначеному Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».
Наведене узгоджується як з вимогами статті 33 Закону України «Про оренду землі» та статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», так і з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.11.2023 у справі №906/1314/21, та умовами пункту 3.2 договору оренди від 07.12.2016.
Також колегією суддів враховано правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 04.02.2026 у справі №920/1557/24 за участю тих самих сторін спору та за релевантних правовідносин.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в тому, що вимога про визнання поновленим Договору оренди землі від 07.12.2016 НОМЕР_1 задоволенню не підлягає.
Щодо вимоги про визнання відсутнім права оренди за ТОВ «ФГ «Обрій», суд зазначає наступне.
Позов у цій частині обґрунтовано тим, що на думку Позивача, йому було безпідставно відмовлено у поновленні Договору оренди від 07.12.2016, а натомість земельні ділянки, які знаходились в оренді у Позивача, під час дії Договору оренди від 07.12.2016 були передані в оренду Відповідачу 2 на підставі Договору оренди від 24.03.2023.
Також Позивач зазначає, що якщо первинний орендар має право на укладення договору оренди (додаткової угоди до неї), то наявні два різні порушення прав первинного орендаря: з боку орендодавця (який відмовляється укладати додаткову угоду до договору оренди) та з боку наступного орендаря (який незаконно заволодів майном - правом оренди - шляхом реєстрації цього права). Тому належним способам захисту прав первинного орендаря відповідають дві позовні вимоги - про спонукання до укладення додаткової угоди (тобто про визнання такої угоди укладеної) та про визнання відсутнім права оренди наступного орендаря.
Вимога про визнання відсутнім права оренди безпосередньо є похідною вимогою про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди.
Отже у зв`язку із відмовою у задоволенні вимоги Позивача про визнання поновленим Договору оренди від 07.12.2016 НОМЕР_1 (в редакції додаткової угоди), суд першої інстанції правильно зазначив, що не може бути задоволеною і вимога про визнання відсутнім права оренди у Відповідача 2 саме з огляду на підстави, визначені у позовній заяві.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:
4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.
Доводи апелянта судом враховано, однак судова колегія визнає їх необґрунтованими та вважає, що судом першої інстанції було ретельно досліджено матеріали справи, детально та належним чином мотивовано висновки суду, правильно застосовано норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, а твердження апелянта не спростовують наведених вище висновків суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).
За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини, воно закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому він зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

5. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.
Рішення Господарського суду Сумської області від 14.10.2025 у справі № 920/1224/24 підлягає залишенню без змін.
Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на рішення Господарського суду Сумської області від 14.10.2025 у справі № 920/1224/24 задоволенню не підлягає.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:
Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на рішення Господарського суду Сумської області від 14.10.2025 у справі №920/1224/24 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Сумської області від 14.10.2025 у справі № 920/1224/24 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 920/1224/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 09.07.2026. 

Головуючий суддя К.В. Тарасенко 

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко