ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/31/26	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Шаповала Д.В. – головуючий, Панової І.Ю., Зварич О.В
секретар судового засідання Фарина Христина
за участю представників:
прокурор – Цинайко Н.І.
від позивача – Полійчук С.Р.
від відповідача – Стасишин А.Р.
від третьої особи – не з`явився 
розглянувши апеляційні скарги Львівської обласної прокуратури (вх. № 01-05/1596/26 від 21.05.2026) та Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (вх. № 01-04/1604/26 від 22.05.2026)
на Ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.05.2026 (суддя Козак І.Б., повний текст ухвали складено 11.05.2026) у справі № 914/31/26
за позовом: Керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області в інтересах держави в особі Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трикотажна фабрика «Промінь», м. Львів,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Львівської міської ради, м. Львів,
про: стягнення заборгованості у сумі 8 359 751,43 грн,
ВСТАНОВИВ:
1. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.1. Короткий зміст позовних вимог, клопотання Відповідача та ухвали суду першої інстанції
На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова в інтересах держави в особі Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ТОВ «Трикотажна фабрика «Промінь» про стягнення 8 359 751,43 грн, з яких: 5 903 644,15 грн – пайовий внесок; 1 931 099,95 грн – інфляційні втрати; 525 007,33 грн – 3% річних (з урахуванням прийнятої судом заяви про збільшення розміру позовних вимог).
Позовні вимоги обґрунтовані ст. 1212 ЦК України та тим, що Відповідач як замовник розпочатого у 2020 році будівництва будинків з апартаментами № 1, 2 по вул. Шевченка, 31 у м. Львові на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 4610136300:02:002:0026 мав обов`язок до прийняття об`єктів в експлуатацію сплатити до місцевого бюджету м. Львова пайовий внесок. Оскільки Відповідач цього обов`язку не виконав, кошти пайового внеску підлягають стягненню з нього в судовому порядку як безпідставно збережені, а також підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних, нараховані за період прострочення сплати.
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, Відповідач покликається на відсутність у нього обов`язку зі сплати пайової участі у зв`язку зі спорудженням об`єкта соціальної інфраструктури – дахової котельні у будинку № 1, а також із проведенням реконструкції, а не нового будівництва будинку. За доводами Відповідача, навіть за умови визнання його обов`язку зі сплати пайової участі розрахунок її розміру повинен здійснюватися не з усієї площі реконструйованого об`єкта, а лише з різниці між загальною площею об`єкта після реконструкції та площею існуючих нежитлових будівель до початку реконструкції, оскільки саме ця різниця відображає реальний обсяг нового будівництва та додатковий вплив на інфраструктуру міста.
У процесі розгляду справи ТОВ «Трикотажна фабрика «Промінь» подало Господарському суду Львівської області клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для вирішення таких питань:
1) Чи споруджено у складі об`єкта будівництва: «Реконструкція нежитлових приміщень на вул. Т. Шевченка, 31 під багатофункціональний комплекс з об`єктами ділового, культурного, обслуговуючого, комерційного призначення та апартаментами. Перша черга будівництва. Будинки № 1, № 2 на генплані» на земельній ділянці з кадастровим номером 4610136300:02:002:0026 об`єкти соціальної інфраструктури? Якщо так, то які саме?
2) Яка різниця (приріст) загальної та корисної площі утворилась у результаті виконання будівельних робіт на вказаному об`єкті будівництва?
Ухвалою від 06.05.2026 Господарський суд Львівської області задоволив вказане клопотання, призначив у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручив Львівському НДІ судових експертиз, на вирішення експерту поставив запропоновані Відповідачем питання, а також зупинив провадження у справі на час проведення судової експертизи.
Ухвала суду мотивована тим, що, зважаючи на предмет спору у цій справі та доводи Відповідача про відсутність обов`язку зі сплати пайової участі у зв`язку зі здійсненням реконструкції, а не нового будівництва, а також зі спорудженням ним об`єкта соціальної інфраструктури (дахової котельні площею 55,2 кв. м), суду необхідно встановити правомірність здійсненого прокурором розрахунку та наявність або відсутність підстав для звільнення Відповідача від обов`язку сплати пайової участі на підставі підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні».
Оскільки встановлення належності майна до певних видів та суми безпідставно збережених коштів потребує застосування спеціальних знань, зокрема щодо відокремлення площ, які існували до початку реконструкції та були законно введені в експлуатацію, від площ, створених у результаті реконструкції, а також визначення вартості будівництва виключно в частині новостворених площ, суд дійшов висновку про необхідність призначення експертизи.
1.2. Короткий зміст вимог апеляційних скарг
Львівська обласна прокуратура та Департамент економічного розвитку Львівської міської ради подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
1.3. Процесуальні дії Суду у справі та вирішення процесуальних питань
Ухвалами Суду від 26.05.2026 та від 11.06.2026 відкрито апеляційні провадження за апеляційними скаргами Львівської обласної прокуратури та Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, а також призначено їх до розгляду в судовому засіданні на 24.06.2026.
Ухвалою від 24.06.2026 Суд за клопотанням Відповідача відклав розгляд справи на 02.07.2026.
У судове засідання з`явились прокурор та представники сторін.
Третя особа повторно не забезпечила участі уповноваженого представника в судовому засіданні, причин неявки Суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг. Враховуючи наведене, положення частин 11– 13 ст. 270 ГПК України та те, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасників справи, Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути апеляційні скарги за відсутності представника третьої особи.
У судовому засіданні 02.07.2026 проголошено скорочену постанову.
2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
2.1. Узагальнені доводи скаржників
Прокурор та Позивач у апеляційних скаргах зазначають про відсутність підстав для призначення судом першої інстанції будівельно-технічної експертизи та зупинення провадження у цій справі з огляду на таке:
- експертиза призначається для з`ясування обставин, які входять у предмет доказування, та встановлення яких потребує спеціальних знань. Оскільки реконструкція – це вид будівництва, з проведенням якого у замовника виникає обов`язок щодо сплати пайового внеску, розмір такого внеску розраховано у цій справі відповідно до вимог Закону виходячи з житлової площі збудованих квартир та опосередкованої вартості житла на дату введення об`єктів в експлуатацію, площа приміщень Відповідача до реконструкції не впливає на розрахунок та не підлягає встановленню;
- дахова котельня не відноситься до об`єктів соціальної інфраструктури, а є об`єктом автономного теплопостачання багатоквартирного житлового будинку, розміщується безпосередньо на даху, призначена для ефективного обігріву та забезпечення гарячою водою цієї ж будівлі. Котельня фактично збудована згідно з технічним паспортом від 18.05.2023 після втрати чинності положеннями ч. 5 ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якими передбачалося зменшення розміру пайової участі замовника будівництва у певних випадках на суму кошторисної вартості інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури;
- відповідно до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, встановлення факту наявності об`єктів соціальної інфраструктури, а також визначення різниці площ унаслідок реконструкції будівлі не входить до переліку питань, вирішуваних будівельно-технічною експертизою.
2.2. Позиція Відповідача
ТОВ «Трикотажна фабрика «Промінь» у відзиві на апеляційну скаргу просить оскаржувану ухвалу залишити без змін з підстав її законності та обґрунтованості, а апеляційні скарги – без задоволення.

Зазначає:
- ураховуючи правову природу пайової участі, розрахунок пайового внеску повинен здійснюватися не з усієї площі об`єкта, а лише з різниці площ, що утворилась у результаті реконструкції, оскільки інженерно-транспортна інфраструктура населеного пункту вже була створена та функціонувала для обслуговування раніше існуючих об`єктів, а саме ця різниця відображає реальний обсяг нового будівництва та додатковий вплив на інфраструктуру міста. Тому встановлення вказаної обставини є необхідною передумовою для визначення розміру безпідставно збережених коштів, про стягнення яких заявлено позов;
- твердження апелянтів про те, що дахова котельня не є об`єктом соціальної інфраструктури, передчасне. Для визначення того, чи є об`єкт саме об`єктом соціальної інфраструктури, необхідні спеціальні знання у галузі будівництва, застосування ДБН, ДСТУ, галузевих нормативів, відповідних методів та методик будівельно-технічних досліджень та безпосередній огляд об`єкта, що належить до компетенції експерта та не може бути здійснене судом;
- поставлені на вирішення експерту питання повністю відповідають завданням будівельно-технічної експертизи, а Рекомендації, на які покликаються апелянти, містять лише орієнтовний, а не вичерпний перелік питань, які можуть ставитись перед експертом.
3. ПОЗИЦІЯ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
3.1. Щодо підстав для призначення експертизи
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Таке право забезпечується судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Недотримання вказаних умов при призначенні судової експертизи та невиправдане затягування судового процесу порушує право сторони на розгляд справи упродовж розумного строку, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
ЄСПЛ у пункті 71 рішення від 01.06.2006 у справі «Дульський проти України» підкреслив, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Суди також не повинні обмежуватися заявленими сторонами доводами та поданими ними доказами, а мають виконувати активну роль у встановленні об`єктивної істини, вживаючи усіх можливих заходів для перевірки та встановлення всіх фактичних даних зі спору (Рішення у справі «Серявін та інші проти України»). 
Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза – дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Висновок експерта визначений ст. 73 ГПК України як один із засобів доказування і підлягає оцінці судом відповідно до ст. ст. 86, 104 ГПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Статтею 99 ГПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду. При цьому питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку після ґрунтовного вивчення доводів сторін щодо необхідності такого призначення з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи (див. постанови Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 910/18570/17, від 14.12.2021 у справі № 910/9564/20, від 24.11.2021 у справі № 914/1396/20).
Як зазначалось вище, предметом розгляду у цій справі є вимоги про стягнення з ТОВ «Трикотажна фабрика «Промінь» безпідставно збережених коштів пайової участі у зв`язку із прийняттям в експлуатацію будинків № 1, 2 по вул. Шевченка, 31 у м. Львові.
Відповідач, у свою чергу, вважає, що він звільнений від сплати коштів пайової участі у зв`язку зі спорудженням у складі будівництва об`єкта соціальної інфраструктури – дахової котельні площею 55,2 кв. м у будинку № 1. Також зазначає, що ним здійснено реконструкцію, а не нове будівництво, а тому розрахунок пайового внеску повинен здійснюватися не з усієї площі об`єкта, а лише з різниці площ, що утворилась у результаті реконструкції, яка відображає реальний обсяг нового будівництва та додатковий вплив на інфраструктуру міста.
Саме для з`ясування вказаних обставин оскарженою ухвалою суд першої інстанції призначив судову будівельно-технічну експертизу.
Отже, розглядаючи апеляційні скарги у цій справі, Суд перевіряє, чи кожне з питань, поставлених судом першої інстанції на вирішення експерта, відповідає критеріям статей 98, 99 ГПК України, а саме:
a) чи входить відповідна обставина до предмета доказування, 
b) чи потребує вона спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, і 
c) чи доведено неможливість її встановлення іншими засобами доказування.
3.2. Щодо питання про спорудження у складі об`єкта будівництва об`єктів соціальної інфраструктури
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», на який покликається Відповідач, пайова участь не сплачується за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури.
Така ж підстава для звільнення замовника будівництва від обов`язку сплати коштів пайової участі передбачена пунктом 2.5.6 ухвали Львівської міської ради № 6098 від 26.12.2019 «Про порядок поступлення коштів для створення і розвитку інфраструктури м. Львова протягом 2020 року».
Ознаки об`єктів соціальної інфраструктури визначені безпосередньо в законодавстві, а отже, питання про те, чи підпадає конкретна споруда під поняття «об`єкт соціальної інфраструктури» у розумінні підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №132-IX, є питанням тлумачення і застосування норми права, яке вирішується судом самостійно без застосування спеціальних знань у сфері, іншій ніж право (ч. 2 ст. 98 ГПК України).
При цьому Суд зауважує, що Відповідач у своїх заявах по суті покликається виключно на один конкретно визначений об`єкт – дахову котельню на будинку № 1 – як на підставу для звільнення від сплати пайового внеску. Жодного твердження про спорудження будь-яких інших об`єктів соціальної інфраструктури у справі не заявлялося. Між тим поставлене судом першої інстанції перед експертом питання – «чи споруджено об`єкти соціальної інфраструктури і якщо так, то які саме» – є відкритим і передбачає самостійне виявлення експертом таких об`єктів серед усього будівництва. Ця обставина не відповідає жодній позиції сторін у справі, а тому не входить до предмета доказування в розумінні частини 2 статті 76 ГПК України.
За вказаних вище умов, Суд вважає безпідставним призначення судової будівельно-технічної експертизи у цій справі для встановлення вказаної обставини.
3.3. Щодо питання «приросту» площі внаслідок виконання будівельних робіт 
Умовою для призначення судової експертизи є те, що обставина, яку необхідно встановити, входить до предмета доказування у справі (ч. 2 ст. 98, ч. 1 ст. 99 ГПК України). Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тоді, коли відповідний висновок не може бути замінений іншими засобами доказування.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі, розмір якої розраховано відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» №132-IX виходячи з площі житлових приміщень, зазначеної у сертифікатах про прийняття в експлуатацію, та відповідних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України. 
Відповідач, своєю чергою, обстоює іншу правову позицію щодо порядку обчислення пайового внеску при реконструкції – пов`язуючи його з різницею площ об`єкта до та після виконання будівельних робіт. Посилаючись на цю обставину як на підставу свого заперечення проти позову, Відповідач тим самим включає її до предмета доказування у справі в розумінні частини 2 статті 76 ГПК України.
Водночас включення обставини до предмета доказування не є саме по собі підставою для призначення судової експертизи. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 99 ГПК України суд призначає експертизу лише за умови, що для встановлення відповідної обставини необхідні спеціальні знання, без яких встановити її неможливо. Це означає, що суд зобов`язаний спочатку переконатися в неможливості встановлення спірної обставини іншими засобами доказування і лише після цього вдатися до призначення експертизи.
Такий підхід узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, відповідно до якої судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення (див. постанови Верховного Суду від 17.07.2018 у справі № 910/4071/17, від 24.01.2018 у справі № 907/425/16 та від 24.01.2018 у справі № 917/50/17).
Зміст оскарженої ухвали не свідчить про виконання цієї вимоги. Суд першої інстанції не навів обґрунтування того, чому різниця площ об`єкта до та після виконання будівельних робіт не може бути встановлена без застосування спеціальних знань у галузі будівництва та чому для цього є неможливим застосування інших засобів доказування. За відсутності такого обґрунтування призначення судової будівельно-технічної експертизи з цього питання є передчасним.
При цьому Відповідач не позбавлений права самостійно замовити та надати суду висновок експерта відповідно до ст. 101 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції щодо порядку обчислення пайового внеску, якщо вважатиме таке дослідження необхідним для її обґрунтування.
Суд першої інстанції доречно покликався на наведені вище позиції ЄСПЛ у справах «Дульський проти України» та «Серявін та інші проти України». Разом з тим наведена практика ЄСПЛ не означає, що суд зобов`язаний призначати експертизу за будь-яким клопотанням сторони. Активна роль суду у встановленні фактичних обставин реалізується через усі передбачені процесуальним законом засоби доказування, а не виключно через судову експертизу. Призначення експертизи залишається виправданим лише тоді, коли встановити відповідні обставини іншими засобами є неможливим, що у цій справі належним чином не обґрунтовано.
3.4. Висновки Суду
За наведених вище обставин Суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення судової будівельно-технічної експертизи з обох поставлених питань.
Щодо питання про спорудження об`єктів соціальної інфраструктури: приналежність споруди до об`єктів соціальної інфраструктури визначається відповідно до законодавства і є питанням тлумачення та застосування норми права, що належить до виключної компетенції суду. Крім того, питання сформульоване як відкрите (щодо невизначеного кола можливих об`єктів соціальної інфраструктури у складі будівництва), тоді як Відповідач у своїх заявах по суті покликається виключно на дахову котельню, а не на будь-які інші об`єкти, виявлення яких передбачає поставлене питання.
Щодо питання різниці площ: хоча ця обставина може мати значення для заперечень Відповідача щодо порядку обчислення пайового внеску, суд першої інстанції не обґрунтував, чому її неможливо встановити на підставі наявних або поданих сторонами доказів без проведення будівельно-технічної експертизи. Відсутність такого обґрунтування не відповідає вимозі п. 1 ч. 1 ст. 99 ГПК України та свідчить про передчасність призначення експертизи з цього питання.
Суд також бере до уваги доводи скаржників про невідповідність поставлених питань переліку, визначеному Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5. Разом з тим Суд не вважає цей аргумент ані самостійною, ані додатковою підставою для скасування спірної ухвали, позаяк зазначений перелік є орієнтовним і не вичерпує всіх питань, які можуть бути поставлені перед експертом. Водночас питання, що ставляться експертові, та його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта у відповідній галузі та не можуть мати правового характеру. Саме ця вимога, а не вичерпний перелік рекомендацій, є визначальною при оцінці правомірності поставлених питань, і саме її недотримання є однією з підстав для висновків Суду, викладених вище.
З огляду на викладене, наведені судом першої інстанції підстави для призначення судової будівельно-технічної експертизи не можуть визнатися обґрунтованими.
4. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Перевіривши доводи апеляційних скарг і заперечень на них, Суд дійшов висновку, що слушними є доводи скаржників про необґрунтованість призначення судової будівельно-технічної експертизи з обох поставлених питань, що свідчить про невідповідність оскарженої ухвали нормам процесуального законодавства. Зазначене є підставою для скасування ухвали відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України з направленням справи для продовження розгляду до Господарського суду Львівської області.
У зв`язку зі скасуванням ухвали з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл судового збору за перегляд ухвали в апеляційному порядку не здійснюється та повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 271, 275, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 
УХВАЛИВ:
1. Задоволити апеляційні скарги Львівської обласної прокуратури та Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради.
2. Скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.05.2026 у справі № 914/31/26.
3. Справу № 914/31/26 направити до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 07.07.2026.

Головуючий суддя Шаповал Д.В.
Суддя Панова І.Ю.
Суддя Зварич О.В.