Справа № 127/18254/26
Провадження № 2/127/5222/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2026 року | місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області 
в складі головуючого судді Сичука М.М., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 40981,45 грн.
Позов мотивовано тим, що 19.02.2020 року між Акціонерним товариством «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем укладено кредитний договір № 220370003000598, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти, сплатити проценти та інші платежі, передбачені договором.
Позивач зазначає, що кредитний договір складається з публічної частини (Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», розміщений на офіційному вебсайті банку) та індивідуальної частини, які разом становлять єдиний кредитний договір.
Також позивач вказує, що кредитні кошти надавалися шляхом встановлення кредитного ліміту за поточним рахунком відповідача з можливістю здійснення операцій із використанням електронного платіжного засобу (картки).
Позивач посилається на те, що відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Позивач зазначає, що 28.03.2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 28/03/24, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 22037000300598 від 19.02.2020 року.
Позивач зазначає, що розмір заборгованості становить 40981,45 грн, яка складається з 26237,95 грн — заборгованість за тілом кредиту; 222,40 грн — заборгованість за процентами; 14521,10 грн — заборгованість за комісією.
Позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн.
Ухвалою суду від 05.06.2026 року у справі відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами було направлено відповідачу в установленому законом порядку. 
Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами було направлено відповідачу в установленому законом порядку. 
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому вона заперечувала проти задоволення позову.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначила, що позивач безпідставно включив до складу заборгованості комісію за обслуговування кредиту, оскільки кредитним договором не визначено конкретного переліку додаткових чи супутніх послуг, за надання яких така комісія стягувалася. Відповідач посилалася на положення статей 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 і постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, відповідно до яких умови договору щодо оплати послуг, зміст яких не визначений або які охоплюють безоплатне інформування споживача про стан кредитної заборгованості, є нікчемними.
Крім того, відповідач заперечувала проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, вказуючи, що заявлений їх розмір не відповідає критеріям реальності, необхідності та розумності, а також звертала увагу на невідповідність між умовами договору про надання правничої допомоги та детальним описом виконаних адвокатом робіт.
Представником позивача подано заперечення на відзив, у яких зазначено, що умовами кредитного договору прямо передбачено обов`язок позичальника сплачувати щомісячну комісію за обслуговування кредиту, а відповідач, підписавши кредитний договір та паспорт споживчого кредиту, була належним чином ознайомлена із загальною вартістю кредиту, розміром комісій та погодилась із такими умовами.
Позивач також послався на положення статей 1 та 8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до яких до загальних витрат за споживчим кредитом можуть включатися комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, і вважав заявлену до стягнення комісію правомірною.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивач зазначив, що до позовної заяви долучено договір про надання правничої допомоги, додаткову угоду, акт приймання-передачі наданих послуг, детальний опис виконаних робіт та платіжну інструкцію про оплату послуг адвоката, у зв`язку з чим вважав заявлені судові витрати належним чином підтвердженими та такими, що підлягають відшкодуванню.
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.113 Розділу V Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.
Відповідно до наказу ДСА «Про затвердження Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України» від 20.08.2019 № 814, у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, складання внутрішнього опису здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, перевіривши доводи позовної заяви, відзиву на позов та заперечень на відзив, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що 19.02.2020 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №22037000300598.
Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, що передбачена кредитним договором.
Згідно банківської виписки по особовому рахунку за період з 19.02.2020 по 27.03.2024 суд встановив, що відповідачу перераховано кредитні кошти та відповідно користування кредитними коштами.
Відповідно до розрахунку заборгованості сформованого первісним кредитором АТ «Банк Кредит Дніпро» за договором №22037000300598 від 19.02.2020, заборгованість відповідача по договору станом на 27.03.2024 становить 40981,45 грн, яка складається з: – 26237,95 грн — заборгованість за тілом кредиту; – 222,40 грн — заборгованість за процентами; – 14521,10 грн — заборгованість за комісією.
28.03.2024 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 28/03/24, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 22037000300598 від 19.02.2020 року.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором №22037000300598 від 19.02.2020, станом на дату укладання договору факторингу між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» становить 40981,45 грн, яка складається з 26237,95 грн — заборгованість за тілом кредиту; 222,40 грн — заборгованість за процентами; 14521,10 грн — заборгованість за комісією.
Позивач зазначає, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за договором у розмірі 40981,45 коп.
Оскільки, відповідач добровільно не погасив існуючої заборгованості ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем після набуття права вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом.
Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за Кредитним договором №22037000300598 від 19.02.2020.
Щодо стягнення заборгованості за кредитом та процентами.
Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, судом встановлено, що за умовами договору сторонами було погоджено тип кредиту сума/ліміт/кредиту, строк кредитування, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.
Відповідач власним підписом підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування.
За таких обставин суд дійшов висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договору у тому числі ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами.
Суд встановив, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав кредитний договір, однак умови договору порушив. Зворотнього відповідачем не доведено.
Факт отримання кредитних коштів відповідачем також підтверджено у судовому засіданні.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Як встановлено судом та не спростовано відповідачем право грошової вимоги заборгованості за кредитним договором №22037000300598 від 19.02.2020, перейшло до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за нарахованою та несплаченою комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2488 грн., суд зазначає таке.
На спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», оскільки кредитний договір №22037000300598 від 19.02.2020 року укладений між банком та фізичною особою для задоволення споживчих потреб останньої та передбачає надання кредиту на строк понад один місяць.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом включають витрати споживача, зокрема проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно із частиною другою статті 8 зазначеного Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, чинне законодавство передбачає можливість встановлення кредитодавцем комісії за обслуговування кредиту, однак така комісія повинна бути пов`язана з конкретними додатковими або супутніми послугами, що фактично надаються позичальнику.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що якщо кредитним договором не визначено перелік додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, а також не надано доказів погодження таких послуг із позичальником, то умова договору про сплату комісії за обслуговування кредиту є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21, від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21, а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21.
Судом встановлено, що ні умовами кредитного договору, ні іншими матеріалами справи не визначено конкретний перелік додаткових чи супутніх послуг, які надавалися відповідачу та за які встановлено відповідну комісію.
Позивачем також не надано належних та допустимих доказів у розумінні статей 76-80 ЦПК України на підтвердження фактичного надання відповідачу будь-яких додаткових послуг, за які останній був зобов`язаний сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
Суд звертає увагу, що саме на позивача покладається обов`язок доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, зокрема щодо правомірності нарахування спірної комісії та наявності підстав для її стягнення.
Оскільки позивач не зазначив та не довів існування конкретних послуг, за які здійснювалося нарахування комісії, а умови договору не містять їх переліку та змісту, суд доходить висновку, що положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин вимога позивача про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями за кредитним договором №22037000300598 від 19.02.2020 року у розмірі 14521,10 грн. задоволенню не підлягає.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи встановлені обставини справи, факт отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання ним взятих на себе договірних зобов`язань щодо їх повернення, а також відсутність правових підстав для стягнення заборгованості за комісією, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Загальний розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами становить 26 237 грн. 95 коп. + 222 грн. 40 коп. = 26 460 грн. 35 коп.
Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 22037000300598 від 19.02.2020 року у розмірі 26 460 грн. 35 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 26 237 грн. 95 коп., заборгованість за процентами – 222 грн. 40 коп.
Разом із тим, вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредиту задоволенню не підлягають, оскільки відповідні умови кредитного договору є нікчемними з підстав, наведених судом вище, а тому правові підстави для її стягнення відсутні.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» підлягають частковому задоволенню. Із заявленої до стягнення суми 40 981 грн. 45 коп. підлягає стягненню 26 460 грн. 35 коп., що становить 64,57 % від загального розміру позовних вимог.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено на 64,57 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Розмір сплаченого позивачем судового збору становить 2 666 грн. 40 коп. (2 666,40 грн ? 64,57 % = 1 721 грн. 70 коп.)
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 721 грн. 70 коп.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Відповідно до статей 133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачем заявлено до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн. 00 коп., що підтверджується договором про надання правничої допомоги, актом виконаних робіт, детальним описом наданих послуг та платіжною інструкцією про оплату.
Враховуючи характер спору, обсяг виконаної представником позивача роботи, а також те, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише частково, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.(3 500,00 грн ? 64,57 % = 2 259 грн. 95 коп.)
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 259 грн. 95 коп..
На підставі викладеного та керуючись ст. 204, 207, 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 628, 629, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України, ст. 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 211, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, 

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 22037000300598 від 19 лютого 2020 року у загальному розмірі 26 460 (двадцять шість тисяч чотириста шістдесят) грн 35 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 26 237 (двадцять шість тисяч двісті тридцять сім) грн 95 коп.; заборгованості за процентами 222 (двісті двадцять дві) грн 40 коп. 
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредиту у розмірі 14 521 (чотирнадцять тисяч п`ятсот двадцять одна) грн 10 коп. відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судовий збір у розмірі 1 721 (одна тисяча сімсот двадцять одна) грн 70 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 259 (дві тисячі двісті п`ятдесят дев`ять) грн 95 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 273 ЦПК України.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», код ЄДРПОУ 43453613, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8.
Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 17.08.2026.

Суддя: