30.07.2026 Справа № 756/8338/26
УКРАЇНА

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________
Унікальний №756/8338/26
Провадження №2/756/7522/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2026 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Диба О.В.,
розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 03.10.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та відповідачем укладено договір позики №7873732, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав позику у розмірі 7000 грн, із строком кредитування 15 днів з 03.10.2025 до 17.10.2025, з денною відсотковою ставкою у розмірі 0,50% та комісією у розмірі 7,36% від суми позики (515,20 грн).
20.02.2026 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №20022026/4, за умовами якого ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Сіроко Фінанс».
Відповідач свої зобов`язання за договорами не виконав, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредитів та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 19248 грн 04 коп., та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4873,82 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 682,22 грн, заборгованості за пенею у розмірі 13692 грн.
Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.05.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників.
Відповідачу 25.05.2026 позовні матеріали були доставлені до його особистого електронного кабінету. 04.06.2026 на адресу суду через підсистему Електронний суд надійшли заперечення відповідача на позовну заяву, в яких він заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що представник позивача немає відповідних повноважень на представництво інтересів позивача. Крім того, вказував, що на підтвердження отримання кредиту позивачем не надано відповідних первинних документів, що унеможливлює встановлення факту отримання відповідачем кредиту. Також зазначив, що його не було повідомлено про відступлення права вимоги за договором, а оскільки наразі в Україні діє воєнний стан, то відповідач звільнений від обов`язку сплачувати неустойку на користь позивача.
У зв`язку із вищенаведеним відповідач просив позовну заяву залишити без розгляду.
10.06.2026 на адресу суду від сторони позивача надійшли додаткові пояснення у справі зі змісту яких убачається, що обставини, які були викладені відповідачем не можуть братися судом до уваги оскільки, позовні вимоги є правомірними, що підтверджується наданими стороною позивача доказами. Відповідач, у свою чергу жодного доказу на спростування тверджень позивача не надав. Додані до позовної заяви документи підтверджують право підписанта позовної заяви на вчинення таких дій.
16.06.2026 зі сторони відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення у яких він просив залишити позовну заяву без розгляду.
Станом на 30.07.2026 інших заяв щодо предмету спору на адресу суду не надходило.
За наявності відомостей про направлення відповідачу позовних матеріалів та відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без повідомлення (виклику) учасників. 
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.
Як убачається з матеріалів справи, 03.10.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та відповідачем укладено договір позики №7873732, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав позику у розмірі 7000 грн, із строком кредитування 15 днів з 03.10.2025 до 17.10.2025, з денною відсотковою ставкою у розмірі 0,50% та комісією у розмірі 7,36% від суми позики (515,20 грн).
Пунктом 18 договору передбачено, що у разі якщо сума позики не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право нарахувати пеню у розмірі 5% за кожен день такого користування. Якщо сума позики перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за понадстрокове користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка у розмірі 5% в день за кожен день такого користування. 
ТОВ «Сіроко Фінанс» належно виконало умови договору, надавши ОСОБА_1 кредит. 
Однак ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, своєчасно не повернув позику, не сплатив проценти за користування позикою.
20.02.2026 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №20022026/4, за умовами якого ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Сіроко Фінанс».
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Після укладення кредитного договору відповідач своїх зобов`язань не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредитів та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 19248 грн 04 коп., та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4873,82 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 682,22 грн, заборгованості за пенею у розмірі 13692 грн.
На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно у письмовій формі: у паперовому вигляді, у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному вебсайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19.
Відповідно до ч.3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно п. 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки, затвердженого постановою Правління НБУ №78 від 14.08.2017, використання удосконаленого ЕП, удосконаленої електронної печатки та простого ЕП здійснюється на підставі договору між установою і клієнтом установи, який укладається в письмовій формі (у формі паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованими ЕП сторін) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта установи відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.
Відповідно до п.п.23,24 цього Положення установи та їх клієнти під час вчинення правочинів у вигляді електронних документів мають право використовувати удосконалений ЕП на підставі договору з урахуванням вимог п. 14 розділу ІІ цього Положення. Установа визначає технологію використання удосконаленого ЕП та засоби удосконаленого електронного підпису чи печатки, що використовуються під час взаємодії установи з клієнтом установи.
Відповідно до п.44 цього Положення установа визначає технологію використання удосконаленої електронної печатки та засоби удосконаленого електронного підпису чи печатки, що використовуються під час взаємодії установи з клієнтом установи.
Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору.
Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. 
Твердження відповідача в обґрунтування його заперечень проти позовних вимог та в цілому звернення позивача з позовом не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, не підкріплені належними доказами та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Стороною відповідача не надано доказів того, що в нього відсутній рахунок у банківській установі на який зараховувалися зазначені у наведеному вище договорі кредитні кошти, а позивач не є банківською установою та обмежений у можливості надавати первинні документи на підтвердження своїх вимог. 
Відповідач з клопотанням про витребування доказів до суду не звертався. 
Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки за порушення виконання зобов`язань за укладеним договором задоволенню не підлягають з огляду на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Як встановлено судом, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким внесено вищевказані зміни, набув чинності 17.03.2022.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, дію якого на момент розгляду справи не припинено.
Отже, зважаючи на вищевикладене, з огляду на те, що відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості за 2025-2026 рік відповідачу нараховано неустойку на суму 13692 грн, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за вирахуванням суми неустойки.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2) заборгованість у розмірі 5556 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) грн 04 коп., та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4873,82 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 682,22 грн.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2) 768,37 грн судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складено 30.07.2026.

Суддя: Олексій ДИБА