Справа № 283/84/22

Провадження №2-а/283/1/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2026 року м. Малин 

Малинський районний суд Житомирської області в складі: 
головуючого - судді Тимошенка А.О.,
за участю:
секретаря Левченко О.І., 
представників позивача Сидоренка А.О. та Коломійця І.С.,
представників відповідача Доготер О.Г., Кошевського В.С., 
Сороколіт І.В., Мельничук І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними постанов у справах про адміністративні правопорушення, скасування постанов та закриття провадження у справах,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати постанови у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовані в автоматичному режимі: 1) серії ВМ № 00002366 від 08.12.2021 р.; 2) серії ВМ № 00002324 від 08.12.2021 р.; 3) серії ВМ № 00002073 від 08.12.2021 р.; 4) серії ВМ № 00001894 від 08.12.2021 р.; 5) серії ВМ № 00002248 від 08.12.2021 р.; 6) серії ВМ № 00001961 від 08.12.2021 р.; 7) серії ВМ № 00001954 від 08.12.2021 р.; 8) серії ВМ № 00002376 від 08.12.2021 р.; 9) серії ВМ № 00002511 від 09.12.2021 р.; 10) серії ВМ № 00002621 від 10.12.2021 р.; 11) серії ВМ № 00002609 від 10.12.2021 р.; 12) серії ВМ № 00002608 від 10.12.2021 р.; 13) серії ВМ № 00002753 від 10.12.2021 р.; 14) серії ВМ № 00002634 від 10.12.2021 р.; 15) серії ВМ № 00001986 від 08.12.2021 р.; 16) серії ВМ № 00002345 від 08.12.2021 р.; 17) серії ВМ № 00002545 від 09.12.2021 р.; 18) серії ВМ № 00001987 від 08.12.2021 р.; 19) серії ВМ № 00002323 від 08.12.2021 р.; 20) серії ВМ № 00002655 від 10.12.2021 р.; 21) серії ВМ № 00002585 від 09.12.2021 р.; 22) серії ВМ № 00002577 від 09.12.2021 р.; 23) серії ВМ № 00002037 від 08.12.2021 р.; 24) серії ВМ № 00002298 від 08.12.2021 р.; 25) серії ВМ № 00001914 від 08.12.2021 р.; 26) серії ВМ № 00001882 від 08.12.2021 р.; 27) серії ВМ № 00001889 від 08.12.2021 р.; 28) серії ВМ № 00002363 від 08.12.2021 р.; 29) серії ВМ № 00002364 від 08.12.2021 р.; 30) серії ВМ № 00002237 від 08.12.2021 р.; 31) серії ВМ № 00002238 від 08.12.2021 р.; 32) серії ВМ № 00002239 від 08.12.2021 р.; 33) серії ВМ № 00002027 від 08.12.2021 р.; 34) серії ВМ № 00002192 від 08.12.2021 р.; 35) серії ВМ № 00002262 від 08.12.2021 р.; 36) серії ВМ № 00002533 від 09.12.2021 р.; 37) серії ВМ № 00002536 від 09.12.2021 р.; 38) серії ВМ № 00001952 від 08.12.2021 р.; 39) серії ВМ № 00001965 від 08.12.2021 р.; 40) серії ВМ № 00002645 від 10.12.2021 р.; 41) серії ВМ № 00002126 від 08.12.2021 р.; 42) серії ВМ № 00002712 від 10.12.2021 р.; 43) серії ВМ № 00002246 від 08.12.2021 р.; 44) серії ВМ № 00002537 від 09.12.2021 р.; 45) серії ВМ № 00002649 від 10.12.2021 р.; 46) серії ВМ № 00002576 від 09.12.2021 р.; 47) серії ВМ № 00002646 від 10.12.2021 р.; 48) серії ВМ № 00002653 від 10.12.2021 р.; 49) серії ВМ № 00002026 від 08.12.2021 р.; 50) серії ВМ № 00001967 від 08.12.2021 р.; 51) серії ВМ № 00001945 від 08.12.2021 р.; 52) серії ВМ № 00001944 від 08.12.2021 р.; 53) серії ВМ № 00001891 від 08.12.2021 р.; 54) серії ВМ № 00002076 від 08.12.2021 р.; 55) серії ВМ № 00001976 від 08.12.2021 р.; 56) серії ВМ № 00001926 від 08.12.2021 р.; 57) серії ВМ № 00001925 від 08.12.2021 р.; 58) серії ВМ № 00002344 від 08.12.2021 р.; 59) серії ВМ № 00002293 від 08.12.2021 р.; 60) серії ВМ № 00002290 від 08.12.2021 р.; 61) серії ВМ № 00002030 від 08.12.2021 р.; 62) серії ВМ № 00002033 від 08.12.2021 р.; 63) серії ВМ № 00002754 від 10.12.2021 р.; 64) серії ВМ № 00002053 від 08.12.2021 р.; 65) серії ВМ №00002057 від 08.12.2021 р.; 66) серії ВМ №00002064 від 08.12.2021 р.; 67) серії ВМ № 00002342 від 08.12.2021 р.; 68) серії ВМ № 00002059 від 08.12.2021 р.; 69) серії ВМ № 00002341 від 08.12.2021 р.; 70) серії ВМ № 00002340 від 08.12.2021 р.; 71) серії ВМ № 00002252 від 08.12.2021 р.; 72) серії ВМ № 00002251 від 08.12.2021 р.; 73) серії ВМ № 00002257 від 08.12.2021 р.; 74) серії ВМ № 00002254 від 08.12.2021 р.; 75) серії ВМ № 00002072 від 08.12.2021 р.; 76) серії ВМ № 00002569 від 09.12.2021 р.; 77) серії ВМ № 00002020 від 08.12.2021 р.; 78) серії ВМ № 00001948 від 08.12.2021 р.; 79) серії ВМ № 00001951 від 08.12.2021 р.; 80) серії ВМ № 00001946 від 08.12.2021 р.; 81) серії ВМ № 00001949 від 08.12.2021 р.; 82) серії ВМ № 00002035 від 08.12.2021 р.; 83) серії ВМ № 00002265 від 08.12.2021 р.; 84) серії ВМ № 00002034 від 08.12.2021 р.; 85) серії ВМ № 00001984 від 08.12.2021 р.; 86) серії ВМ № 00002359 від 08.12.2021 р.; 87) серії ВМ № 00002148 від 08.12.2021 р.; 88) серії ВМ № 00002333 від 08.12.2021 р.; 89) серії ВМ № 00002114 від 08.12.2021 р.; 90) серії ВМ № 00002336 від 08.12.2021 р.; 91) серії ВМ № 00002295 від 08.12.2021 р.; 92) серії ВМ № 00002183 від 08.12.2021 р.; 93) серії ВМ № 00002632 від 10.12.2021 р.; 94) серії ВМ № 00002654 від 10.12.2021 р.; 95) серії ВМ № 00002669 від 10.12.2021 р.; 96) серії ВМ № 00002580 від 09.12.2021 р.; 97) серії ВМ № 00002633 від 10.12.2021 р.; 98) серії ВМ № 00002635 від 10.12.2021 р.; 99) серії ВМ № 00002624 від 10.12.2021 р.; 100) серії ВМ № 00002378 від 08.12.2021 р.; 101) серії ВМ № 00002515 від 09.12.2021 р.; 102) серії ВМ № 00002512 від 09.12.2021 р.; 103) серії ВМ № 00002259 від 08.12.2021 р.; 104) серії ВМ № 00002260 від 08.12.2021 р.; 105) серії ВМ № 00002516 від 09.12.2021 р.; 106) серії ВМ № 00001985 від 08.12.2021 р.; 107) серії ВМ № 00002510 від 09.12.2021 р.; 108) серії ВМ № 00002625 від 10.12.2021 р.; 109) серії ВМ № 00002692 від 10.12.2021 р.; 110) серії ВМ № 00002714 від 10.12.2021 р.; 111) серії ВМ № 00002734 від 10.12.2021 р.; 112) серії ВМ № 00002375 від 08.12.2021 р.; 113) серії ВМ № 00002242 від 08.12.2021 р.; 114) серії ВМ № 00003512 від 15.12.2021 р.; 115) серії ВМ № 00003499 від 15.12.2021 р.; 116) серії ВМ № 00003463 від 15.12.2021 р.; 117) серії ВМ № 00003491 від 15.12.2021 р.; 118) серії ВМ № 00003405 від 14.12.2021 р.; 119) серії ВМ № 00003400 від 14.12.2021 р.; 120) серії ВМ № 00003488 від 15.12.2021 р.; 121) серії ВМ № 00003012 від 14.12.2021 р.; 122) серії ВМ № 00002868 від 13.12.2021 р.; 123) серії ВМ № 00002889 від 14.12.2021 р.; 124) серії ВМ № 00002890 від 14.12.2021 р.; 125) серії ВМ № 00002891 від 14.12.2021 р.; 126) серії ВМ № 00002888 від 14.12.2021 р.; 127) серії ВМ № 00003166 від 14.12.2021 р.; 128) серії ВМ № 00003117 від 14.12.2021 р.; 129) серії ВМ № 00002978 від 14.12.2021 р.; 130) серії ВМ № 00002974 від 14.12.2021 р.; 131) серії ВМ № 00002980 від 14.12.2021 р.; 132) серії ВМ № 00003005 від 14.12.2021 р.; 133) серії ВМ № 00003008 від 14.12.2021 р.; 134) серії ВМ № 00002958 від 14.12.2021 р.; 135) серії ВМ № 00003177 від 14.12.2021 р.; 136) серії ВМ № 00003022 від 14.12.2021 р.; 137) серії ВМ № 00003236 від 14.12.2021 р.; 138) серії ВМ № 00003255 від 14.12.2021 р.; 139) серії ВМ № 00003475 від 15.12.2021 р.; 140) серії ВМ № 00003467 від 15.12.2021 р.; 141) серії ВМ № 00002881 від 14.12.2021 р.; 142) серії ВМ № 00002856 від 13.12.2021 р.; 143) серії ВМ № 00002853 від 13.12.2021 р.; 144) серії ВМ № 00003457 від 15.12.2021 р.; 145) серії ВМ № 00003007 від 14.12.2021 р.; 146) серії ВМ № 00003014 від 14.12.2021 р.; 147) серії ВМ № 00003036 від 14.12.2021 р.; 148) серії ВМ № 00002892 від 14.12.2021 р.; 149) серії ВМ № 00003513 від 15.12.2021 р.; 150) серії ВМ № 00003464 від 15.12.2021 р.; 151) серії ВМ № 00003580 від 15.12.2021 р.; 152) серії ВМ № 00003478 від 15.12.2021 р.; 153) серії ВМ № 00003484 від 15.12.2021 р.; 154) серії ВМ № 00003465 від 15.12.2021 р.; 155) серії ВМ № 00003053 від 14.12.2021 р.; 156) серії ВМ № 00002991 від 14.12.2021 р.; 157) серії ВМ № 00002985 від 14.12.2021 р.; 158) серії ВМ № 00002956 від 14.12.2021 р.; 159) серії ВМ № 00002952 від 14.12.2021 р.; 160) серії ВМ № 00003020 від 14.12.2021 р.; 161) серії ВМ № 00002896 від 14.12.2021 р.; 162) серії ВМ № 00002990 від 14.12.2021 р.; 163) серії ВМ № 00003003 від 14.12.2021 р.; 164) серії ВМ № 00003207 від 14.12.2021 р.; 165) серії ВМ № 00002885 від 14.12.2021 р.; 166) серії ВМ № 00002877 від 14.12.2021 р.; 167) серії ВМ № 00002879 від 14.12.2021 р.; 168) серії ВМ № 00003029 від 14.12.2021 р.; 169) серії ВМ № 00003310 від 14.12.2021 р.; 170) серії ВМ № 00003172 від 14.12.2021 р.; 171) серії ВМ № 00003224 від 14.12.2021 р.; 172) серії ВМ №00002855 від 13.12.2021 р.; 173) серії ВМ № 00002894 від 14.12.2021 р.; 174) серії ВМ № 00003192 від 14.12.2021 р.; 175) серії ВМ № 00003010 від 14.12.2021 р.; 176) серії ВМ № 00002880 від 14.12.2021 р.; 177) серії ВМ № 00002876 від 14.12.2021 р.; 178) серії ВМ № 00003193 від 14.12.2021 р.; 179) серії ВМ № 00003477 від 15.12.2021 р.; 180) серії ВМ № 00003026 від 14.12.2021 р.; 181) серії ВМ № 00002873 від 14.12.2021 р.; 182) серії ВМ № 00002886 від 14.12.2021 р.; 183) серії ВМ № 00003474 від 15.12.2021 р.; 184) серії ВМ № 00002878 від 14.12.2021 р.; 185) серії ВМ № 00003501 від 15.12.2021 р.; 186) серії ВМ № 00003476 від 15.12.2021 р.; 187) серії ВМ № 00003462 від 15.12.2021 р.; 188) серії ВМ № 00003460 від 15.12.2021 р.; 189) серії ВМ № 00002850 від 13.12.2021 р.; 190) серії ВМ № 00002843 від 13.12.2021 р.; 191) серії ВМ № 00002828 від 13.12.2021 р.; 192) серії ВМ № 00002848 від 13.12.2021 р.; 193) серії ВМ № 00002797 від 13.12.2021 р.; 194) серії ВМ № 00002845 від 13.12.2021 р.; 195) серії ВМ № 00002795 від 13.12.2021 р.; 196) серії ВМ № 00002822 від 13.12.2021 р.; 197) серії ВМ № 00002842 від 13.12.2021 р.; 198) серії ВМ № 00002838 від 13.12.2021 р.; 199) серії ВМ № 00002834 від 13.12.2021 р.; 200) серії ВМ № 00002841 від 13.12.2021 р.; 201) серії ВМ № 00002849 від 13.12.2021 р.; 202) серії ВМ № 00003818 від 17.12.2021 р.; 203) серії ВМ № 00003817 від 17.12.2021 р.; 204) серії ВМ № 00003779 від 17.12.2021 р.; 205) серії ВМ № 00003763 від 17.12.2021 р.; 206) серії ВМ № 00003738 від 17.12.2021 р.; 207) серії ВМ № 00003604 від 15.12.2021 р.; 208) серії ВМ № 00003737 від 17.12.2021 р.; 209) серії ВМ № 00003725 від 16.12.2021 р.; 210) серії ВМ № 00003812 від 17.12.2021 р.; 211) серії ВМ № 00003739 від 17.12.2021 р.; 212) серії ВМ № 00003641 від 16.12.2021 р.; 213) серії ВМ № 00003787 від 17.12.2021 р.; 214) серії ВМ № 00003758 від 17.12.2021 р.; 215) серії ВМ № 00003741 від 17.12.2021 р.; 216) серії ВМ № 00003603 від 15.12.2021 р.; 217) серії ВМ № 00003586 від 15.12.2021 р.; 218) серії ВМ № 00003640 від 16.12.2021 р.; 219) серії ВМ № 00003805 від 17.12.2021 р.; 220) серії ВМ № 00003809 від 17.12.2021 р.; 221) серії ВМ № 00003808 від 17.12.2021 р.; 222) серії ВМ № 00003730 від 16.12.2021 р.; 223) серії ВМ № 00003731 від 16.12.2021 р.; 224) серії ВМ № 00003807 від 17.12.2021 р.; 225) серії ВМ № 00003786 від 17.12.2021 р.; 226) серії ВМ № 00003806 від 17.12.2021 р.; 227) серії ВМ № 00003783 від 17.12.2021 р.; 228) серії ВМ № 00003800 від 17.12.2021 р.; 229) серії ВМ № 00003762 від 17.12.2021 р.; 230) серії ВМ № 00003797 від 17.12.2021 р.; 231) серії ВМ № 00003804 від 17.12.2021 р.; 232) серії ВМ № 00003801 від 17.12.2021 р.; 233) серії ВМ № 00003785 від 17.12.2021 р.; 234) серії ВМ № 00003735 від 17.12.2021 р.; 235) серії ВМ № 00003728 від 16.12.2021 р., винесені посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.132-1 КУпАП;
- Справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Стислий виклад позицій сторін

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне: правові підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення габаритно-вагових норм відсутні, оскільки законодавством такі норми в дійсності не встановлені; відсутня сама подія адміністративного правопорушення, оскільки вказаний в оскаржуваних постановах факт перевищення нормативних параметрів, які передбачені пунктом 22.5 ПДР України (навантаження на здвоєні/строєні осі транспортного засобу) не підтверджений належними доказами та не відповідає дійсності; в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, через відсутність в його діях вини, оскільки він особисто не керував транспортними засобами та завчасно наказами уповноважив працівників товариства дотримуватися нормативів навантаження під час завантаження автомобілів продукцією товариства; зміст оскаржуваних постанов не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі; порушені вимоги законодавства щодо попереднього інформування учасників дорожнього руху про фіксацію автоматичними пунктами шляхом встановлення відповідного дорожнього знаку; ст. 14-3 КУпАП та ст. 132-1 КУпАП, на підставі яких прийняті оскаржувані постанови, суперечать Конституції України, а тому застосуванню підлягають положення Конституції України як норми прямої дії згідно частини 4 статті 7 КАС України.
Також позивач вказав, що зі змісту оскаржуваних постанов неможливо чітко встановити фактичну сутність правопорушень та конкретні норми, які були порушені; застосовані до нього адміністративні стягнення не відповідають принципам справедливості та пропорційності; постанови прийняті за відсутності належним чином установленого порядку здійснення автоматичного габаритно-вагового контролю та затвердженої методики вимірювання навантаження на осі транспортного засобу з подільним вантажем. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 09 лютого 2022 року № 105 було змінено редакцію пункту 22.5 Правил дорожнього руху та збільшено граничні показники навантаження для окремих типів транспортних засобів, що означає скасування застосованої до ОСОБА_1 адміністративної відповідальності. Посилаючись на статтю 58 Конституції України та статтю 8 КУпАП, позивач стверджує, що вказані законодавчі зміни скасовують або пом`якшують застосовану до нього адміністративну відповідальність, а отже мають бути застосовані до спірних правовідносин та повинні бути підставою для скасування оскаржуваних постанов. 
Відповідачем порушені вимоги Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 27.12.2019 року, далі - Порядок № 1174. На сайті Мінінфраструктури відсутні оголошення про введення в дію WIM як того вимагає Порядок № 1174, що підтверджується доданим звітом № 161/2022-ЗВ від 30.08.2022 року за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі інтернет; відсутні докази користування посадовими особами Укртрансбезпеки під час винесення оскаржуваних постанов інформаційними файлами з накладеними кваліфікованими електронними печатками як того вимагає Порядок № 1174; оскаржувані постанови не містять кваліфіковані електронні підписи та кваліфіковані електронні печатки, які є обов`язковими реквізитами таких постанов; при скануванні QR-коду оскаржуваних постанов, вбачається, що відповідні електронні підписи належать посадовим особам Департаменту патрульної поліції, а не Державній служби України з безпеки на транспорті; передача інформаційних файлів та метаданих, що були використані в оскаржуваних постановах відбулася через незахищене середовище (Інтернет) без використання засобів, які мають чинні позитивні експертні висновки у сфері криптографічного захисту інформації; відсутнє рішення органу управління доріг щодо дозволу на встановлення автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (WIM-ів), дані яких були використані в оскаржуваних постановах; відповідач не користувався при винесенні оскаржуваних постанов метаданими в обсязі, що вимагає Порядок № 1174; інспектори відповідача при винесені оскаржуваних постанов користувалися даними, що вказані в «інформаційних картках ГВК», однак такі джерела доказів (картки) взагалі не передбачені ні Порядком № 1174, ні будь-яким іншим нормативним актом; згідно висновку експерта автоматичні пункти WIM 1, WIM 2 та WIM 6 були встановлені на ділянках автомобільних доріг всупереч вимогам Порядку № 1174, тобто вони облаштовані на ділянках, на яких порушується рівномірність руху, що відповідно вплинуло на достовірність вимірювань. 
Оригінали оскаржуваних постанов суду не надавалися, в тому числі не надсилалися відповідачем до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху відразу після їх прийняття, як того вимагає законодавство; причини, якими відповідач обґрунтовує неможливість надання оригіналів спірних постанов суперечливі та документально спростовані відповіддю Держспецзв`язку; процедура прийняття оскаржуваних постанов передбачає спочатку формування проєкту таких постанов, який після перевірки посадовою особою електронних даних, повинен бути підписаний інспектором електронним підписом з накладенням електронної печатки відповідача, без підписання проєкту спірних постанов, як на думку позивача відбулося у спірних відносинах, електронні дані, які складають зміст проєктів відповідних постанов, не набули юридичної сили, однак використовуються відповідачем у правозастосовній діяльності, шляхом їх друкування на папері та копіювання програмними інструментами, тобто шляхом виготовлення паперових та електронних копій проєктів спірних постанов; тільки через перевірку електронного підпису та електронної печатки на оригіналах оскаржуваних постанов можна перевірити чи дійсно вони були підписані. 
Позивач також стверджує, що надані відповідачем суду електронні PDF-копії є лише проєктами постанов, які не набули юридичної сили через те, що на них не було накладено електронних підписів і електронних печаток.
Як видно із метаданих наданих відповідачем суду електронних PDF-копій оскаржуваних постанов та їх розміру, вони були створені шляхом копіювання тексту таких постанов із інформаційно-телекомунікаційної системи «Система автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю транспортних засобів», якою користується відповідач, що свідчить про наявність доступу до оскаржуваних постанов. 
22.02.2022 року від Державної служби України з безпеки на транспорті, далі в тому числі – Укртрансбезпека, до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач позов не визнав і просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на таке.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено допустимі показники фактичної маси транспортного засобу та навантаження на одиночні, здвоєні і строєні осі. Перевищення хоча б одного з таких показників утворює склад правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, незалежно від того, чи перевищувала нормативне значення загальна маса транспортного засобу.
Також за твердженням відповідача Укртрансбезпека мала законні повноваження здійснювати автоматичний габаритно-ваговий контроль відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті та Порядку № 1174; правопорушення були зафіксовані автоматичним пунктом WAGA WIM 6,6; вказане вимірювальне обладнання відповідало вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підтверджувалося сертифікатами перевірки типу, сертифікатами відповідності та експертним висновком; відсоток перевищення нормативів навантаження визначався з урахуванням максимально допустимої похибки автоматичного комплексу, яка щодо навантаження на осі становила до 16 відсотків; математичні розрахунки позивача є неправильними, оскільки позивач інакше визначав величину допустимої похибки; товарно-транспортна накладна сама по собі не підтверджує фактичну масу транспортного засобу та навантаження на окремі осі; відповідно до статті 14-3 КУпАП відповідальною особою є керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а тому передання внутрішнім наказом обов`язків із контролю за завантаженням іншим працівникам не змінює визначеного законом суб`єкта відповідальності; оскаржувані постанови містять відомості, передбачені статтею 283 КУпАП: дату, час і місце правопорушення, дані транспортного засобу, відомості про технічний засіб, розмір штрафу, порядок сплати й оскарження, адресу вебсайту та ідентифікатор доступу; відомості про категорію транспортного засобу, розподіл навантаження за осями, міжосьові відстані та інші технічні параметри входять до інформаційного файла, який опрацьовує посадова особа, але не обов`язково повинні повністю відтворюватися в тексті постанови; інформація про введення автоматичного пункту в експлуатацію була оприлюднена, а на підтвердження встановлення дорожніх знаків відповідач надав схему організації дорожнього руху.
Порядок автоматичної фіксації визначено КУпАП, Порядком № 1174 та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за № 512, далі - Інструкція № 512; посадова особа опрацьовує інформаційний файл і виносить сформовану системою постанову без складання протоколу; рішення посадової особи підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису та створенням кваліфікованої електронної печатки; законодавство передбачає друк постанови на паперовому носії та її направлення рекомендованим листом; електронний примірник постанови та ідентичний паперовий примірник є оригіналами і мають однакову юридичну силу; на паперових примірниках оскаржуваних постанов містяться відомості про накладення кваліфікованих електронних підписів; зміст постанов відповідає вимогам статті 283 КУпАП, Інструкції № 512 та Порядку № 1174; факт правопорушень зафіксований належним обладнанням, а позивач не надав достатніх доказів на спростування результатів автоматичного зважування.

Процесуальні питання в процесі розгляду справи.

Ухвалою від 11.09.2023 року суд відмовив в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі у зв`язку із розглядом Конституційним Судом України скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо неконституційності ст.ст. 14-3, 132-1 КУпАП, оскільки на час розгляду такого клопотання суд ще не дослідив всі докази у справі.
Ухвалою від 11.03.2025 року суд задовольнив клопотання позивача та витребував у Державної служби України з безпеки на транспорті оригінали письмових та електронних доказів, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення.
Разом із заявою від 28.04.2025 року відповідач надав суду електронні копії карток габаритно-вагового контролю, інші докази, якими були обґрунтовані його заперечення, відповідач не надав, посилаючись на відсутність у нього їх оригіналів. 
Ухвалою від 21.07.2025 року суд задовольнив клопотання позивача та витребував у відповідача оригінали оскаржуваних постанов по справам про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 , в електронній формі (у формі електронних документів), що містять кваліфікований електронний підпис посадової особи та кваліфіковану електронну печатку Державної служби України з безпеки на транспорті. 
Разом із заявою від 27.08.2025 року відповідач надав суду електронні копії оскаржуваних постанов, та повідомив, що у Державної служби України з безпеки на транспорті відсутня можливість надати запитувані оригінали постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в електронній формі, оскільки об 04 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в результаті кібератаки вірусом-вимагачем зашифровані 3 (три) віртуальні машини, в яких знаходились бази даних про порушення ГВК, в тому числі і про адміністративні правопорушення, документовані витребуваними постановами.
13.05.2025 року та 19.07.2026 року позивач звернувся до суду із клопотаннями, в яких просив, керуючись ст.ст. 44, 94, 99 КАС України, не брати до уваги докази відповідача, що не були подані в оригіналі, в тому числі не брати до уваги надані Державною службою України з безпеки на транспорті електронні копії проєктів постанов, оскільки позивач поставив під сумнів відповідність таких копій, а відповідач не надав витребувані оригінали постанов. 
08.10.2025 року представник позивача подав пояснення щодо ненадання Укртрансбезпекою оригіналів 235 оскаржуваних постанов, витребуваних ухвалою суду від 21.07.2025, в яких зазначає, що посилання відповідача на втрату оригіналів оскаржуваних постанов унаслідок кібератаки не відповідає дійсності, оскільки Держспецзв`язок на адвокатський запит повідомив про відсутність у 2022 році звернень Укртрансбезпеки щодо такої атаки, а сама Укртрансбезпека зазначала, що працездатність системи була відновлена після 09.04.2022.
Також 20.07.2025 представником відповідача Мельничук І.В. через підсистему «Електронний суд» подано клопотання із запереченнями проти прийняття заяв позивача від 02.02.2022 року, 30.06.2022 року та 27.09.2022 року про доповнення підстав позову.
Відповідач зазначив, що про наявність цих заяв йому стало відомо під час ознайомлення з матеріалами справи після постановлення протокольної ухвали від 14.05.2025 року про надання дистанційного доступу до матеріалів. За твердженням відповідача, частина документів, поданих у паперовій формі, була відсутня в підсистемі «Електронний суд».
Відповідач заперечував проти прийняття вказаних заяв позивача, посилаючись на те, що стаття 47 КАС України передбачає право змінити предмет або підстави позову, але не передбачає окремої процесуальної дії у вигляді «уточнення» або «доповнення» позову новими підставами; суд повинен кваліфікувати відповідні документи за їх змістом як зміну предмета або підстав позову, збільшення вимог чи подання нового позову; на думку відповідача, позивач фактично заявив нові позови, оскільки навів нові обставини та правове обґрунтування; заяви були подані після початку розгляду справи по суті та після спливу строку, встановленого частиною першою статті 47 КАС України; строк подання заяви про зміну предмета або підстав позову є імперативним і не підлягає поновленню; станом на 18.07.2025 року суд не постановив окремої або протокольної ухвали про прийняття зазначених заяв; неодноразове подання нових заяв і доказів відповідач розцінював як недобросовісне користування процесуальними правами.
Вирішуючи питання щодо прийняття до розгляду зазначених заяв про доповнення підстав позову та надання оцінки викладених в них підстав позову, суд виходить із такого.
Відповідно до ст. 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Справа за позовом ОСОБА_1 розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання у цій справі було призначене на 30.03.2022 року, однак воно не відбулося у зв`язку і збройною агресією рф. Призначені судом наступні судові засідання також не відбулися з різних причин.
Перше судове засідання, яке фактично відбулося у цій справі, було призначене на 09.02.2023 року. 
Як видно із змісту заяв позивача від 02.02.2022 року, 30.06.2022 року та 27.09.2022 року вони стосуються лише змін підстав позову шляхом доповнення таких підстав та не стосуються зміни предмета позову. Крім того, вони подані задовго до першого судового засідання, яке фактично відбулося 09.02.2023 року.
Суд вважає, що питання про дотримання строку подання кожної заяви про зміну підстав позову має вирішуватися з урахуванням дати фактичного проведення першого судового засідання, а не дати, на яку таке засідання було первісно призначене.
Також суд враховує, що право позивача змінити підстави позову прямо передбачено ст. 47 КАС України. Крім того, у відповідача у цій справі було достатньо часу для ознайомлення з такими заявами та для надання суду відповідних заперечень щодо нових аргументів Позивача, зважаючи, що докази направлення відповідачу таких копій заяв наявні в матеріалах справи. 
Також суд враховує, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано. 
Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні підстави для неприйняття заяв позивача про доповнення підстав позову. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що Державною службою України з безпеки на транспорті у період з 08 по 17 грудня 2021 року було винесено 235 постанов про притягнення керівника ТОВ «Юнігран» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП, зафіксовані в автоматичному порядку, за перевищення транспортними засобами вказаного товариства нормативів навантаження на осі (Т.1, а.с. 52-250, Т.2, а.с. 1-36, 42-43).
Копії даних постанов, на яких відсутній засвідчувальний напис про відповідність таких копій оригіналу, були отримані представником ТОВ «Юнігран» Коваленком протягом 17-24 грудня 2021 року (Т.2, а.с. 37-41).
Не погоджуючись із рішеннями відповідача про застосування до нього адміністративної відповідальності, позивач у десятиденний строк оскаржив відповідні рішення до суду, посилаючись при цьому як на недоведеність події правопорушень, відсутність у його поведінці ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони вказаних правопорушень, так і на порушення процедури прийняття відповідних постанов, зокрема на відсутність електронних підписів інспекторів відповідача, які розглядали відповідні справи, та на відсутність електронних печаток відповідача на оскаржуваних постановах. 
Зокрема позивач посилається на те, що оскаржувані постанови повинні були прийматися відповідачем у формі електронних документів, однак в дійсності всупереч вимогам законодавства не були підписані кваліфікованими електронними підписами інспекторами, які в них зазначені як підписанти, та не містять кваліфікованих електронних печаток Укртрансбезпеки. За таких обставин, як зазначає позивач, відповідач у спірних відносинах використовує паперові та електронні копії проєктів таких постанов, що не мають юридичної сили. 
Дослідивши в судових засіданнях надані позивачем паперові копії оскаржуваних постанов, суд встановив, що фактично це роздруковані на папері примірники змісту електронних документів, які не містять ні власноручного підпису осіб, які розглядали відповідні справи, ні власноручного підпису відповідальної особи, як частини засвідчувального напису для копії, ні графічного відображення власноручного підпису.
Із змісту вказаних паперових копій вбачається, що особами, які розглядали відповідні справи, зазначено спеціалістів та головних спеціалістів відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті відповідача. 
В кожній із зазначених копій міститься посилання на код сертифіката кваліфікованого електронного підпису та QR-код, однак відсутнє посилання на код сертифіката кваліфікованої електронної печатки відповідача. 
При дослідженні інформації з QR-коду усіх оскаржуваних постанов вбачається, що відповідні сертифікати кваліфікованого електронного підпису належать співробітникам Департаменту патрульної поліції, а не відповідача (Т.4, а.с. 36-65). 
Крім того, в кожній із копій постанов наявне посилання на вебсайт та код доступу, за яким можна ознайомитися із постановою в електронній формі. Однак жодне із таких посилань, як встановлено судом, неактивне та не дозволяє ознайомитися з постановою в електронній формі. 
Вказані вище обставини вбачаються також із наданих відповідачем електронних копій оскаржуваних постанов, які не містять електронного підпису посадових осіб, що розглядали справу та електронної печатки відповідача, а лише засвідчені електронним підписом представника Укртрансбезпеки (Т.9, а.с. 1-243). 
Судом також встановлено, що Положенням про систему автоматичної габаритно-вагового контролю транспортних засобів та виявлення правопорушень на автомобільному транспорті фіксації в автоматичному режимі, що затверджена наказом відповідача № 668 від 30.08.2021 року, передбачено певний порядок фіксації та прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення габаритно-вагових норм, який повинен був застосовуватися відповідачем до спірних відносин. 
Вказаний порядок передбачає зокрема, отримання системою фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі інформаційного файлу, аналіз такого файлу відповідною посадовою особою відповідача, розгляд нею матеріалів про подію, формування проєкту постанови про накладення адміністративного стягнення, уточнення адреси відправлення рекомендованого листа, винесення постанови, друк постанови, відправлення постанови. 
Такий же порядок фіксації та прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачений і в Експертному висновку ІТС «Система автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю транспортних засобів», витяг з якого було надано позивачем.
Як вбачається із відповіді Головного сервісного центру МВС від 17.04.2024 року на адвокатський запит, станом на 16 квітня 2024 року в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху відсутні відомості про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі винесені Державною службою з безпеки на транспорті (Т. 10, а.с. 87). 
Оскільки відповідач не надав витребувані судом оригінали оскаржуваних постанов у формі електронних документів з електронними підписами та електронною печаткою, та не надав суду оригінали таких постанов у формі паперового документа з власноручними підписами посадових осіб, які розглядали відповідні справи, суд констатує, що в рамках цієї справи оригінали оскаржуваних постанов не надані суду Державною службою з безпеки на транспорті для їх правової оцінки. 
В якості причин ненадання витребуваних судом оригіналів оскаржуваних постанов у формі електронних документів, відповідач послався на те, що в результаті кібератаки вірусом-вимагачем зашифровані 3 (три) віртуальні машини, в яких знаходились бази даних про порушення ГВК в тому числі і про адміністративні правопорушення документовані витребуваними постановами, у зв`язку з чим відсутня можливість надати запитувані оригінали постанов.
В якості підтвердження такої атаки відповідач надав копію змісту електронного листа, що датований 12.04.2022 року та містить в якості адреси направлення на дві електронні адреси Національної команди реагування на кіберінциденти, кібератаки, кіберзагрози, яка функціонує в складі Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (Т.9, а.с. 6-8). 
За змістом вказаного листа 24.02.2022 року ІТС Система автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю транспортних засобів була атакована вірусом вимагачем, у зв`язку з чим пошкоджено три ВМ, до яких отримано доступ з 09.04.2022 року та проводяться роботи з відновлення системи. 
Водночас, із відповіді на адвокатський запит Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, в складі якої функціонує урядова команда реагування на комп`ютерні надзвичайні події України (CERT-UA), вбачається, що Адміністрація Держспецзв`язку або уповноважений структурний підрозділ адміністрації Держспецзв`язку не отримували у 2022 році від Укртрансбезпеки повідомлень про кібератаки на її ЦОД (Т.10, а.с. 13-14).
Крім того, відповідач не надав суду витребувані ухвалою від 11.03.2025 оригінали письмових та електронних доказів, які подані ним у адміністративній справі, як докази, що обґрунтовують його заперечення на позов. 
При цьому відповідач вказав, що для отримання оригіналу схеми розміщення на автодорозі ОДР, сертифікату відповідності підсистеми вагового контролю ТЗ, сертифікату перевірки типу підсистеми вагового контролю ТЗ, сертифікату відповідності підсистеми габаритного контролю ТЗ, сертифікату перевірки типу підсистеми габаритного контролю ТЗ та сертифікату перевірки типу підсистеми ідентифікації запитуваних документів потрібно звернутися до Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України. Причини ненадання інших оригіналів доказів, зокрема карток габаритного контролю, на підставі яких, як вказує Державна служба з безпеки на транспорті її посадові особи розглядали відповідні справи та виносили оскаржувані постанови, відповідач не вказав. 

Мотиви та застосовані норми права.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає за необхідне насамперед надати оцінку аргументу позивача про те, що оскаржувані постанови відповідача не містять підпису посадових осіб відповідача та печатки Державної служби з безпеки на транспорті. 
Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.
Отже, згідно вимог ст. 283 КУпАП оскаржувані постанови повинні містити підпис посадової особи відповідача, яка розглядала відповідну справу, що не заперечується і Державною службою з безпеки на транспорті. 
Крім того, порядок прийняття відповідачем постанов про притягнення до відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані в автоматичному режимі, врегульовано Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що затверджений постановою КМУ № 1174 від 27.12.2019 року, та прийнятою відповідно до вказаного порядку Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Мінінфраструктури України № 512 від 27.09.2021 року. 
Пункт 16 вказаного Порядку в редакції на час спірних відносин передбачав, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.
При цьому рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання. 
Відповідно до приписів пункту 5 розділу 2 вказаної вище Інструкції в редакції на час спірних відносин посадова особа Укртрансбезпеки за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.
Як видно із наведених норм, на час спірних відносин, оскаржувані постанови повинні були створюватися у формі електронного документа та підписуватися шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису відповідної посадової особи та створення кваліфікованої електронної печатки відповідача.
До аналогічного висновку прийшли також суди в адміністративних справах № 240/3286/24 і № 240/26680/25 де брали участь позивач і відповідач, а предметом спору була правова оцінка подібних постанов (Т.10, а.с. 68-83). 
Крім того, вказаний висновок відповідає позиції Міністерства цифрової трансформації України, далі - Мінцифри, яка викладена у відповіді на адвокатський запит № 1/10-11-131-2024 від 05.04.2024 (Т.10, а.с. 13-14). 
Суд також враховує, що відповідно до вимог пункту 8 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, винесені оскаржувані постанови разом з метаданими повинні бути передані відповідачем до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. 
Однак, як видно із відповіді адміністратора такого реєстру, Головного сервісного центру МВС від 17.04.2024 року, станом на 16.04.2024 року в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху відсутні відомості про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі винесені Державною службою з безпеки на транспорті (Т.10, а.с. 87).
Крім того, на відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів, у формі яких повинні були прийматися оскаржувані постанови, поширюється дія Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Згідно ст. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» в редакції на час спірних відносин обов`язковий реквізит електронного документа – це обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили. 
Відповідно до діючої на той час ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Стаття 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачала, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. 
Згідно ст. 7 вказаного законну оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Як видно із наведених приписів, електронний документ, на який не накладено електронного підпису печатки не вважався створеним та не мав юридичної сили, а оригіналом електронного документа вважався електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора. 
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», в редакції на даний час, перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису.
В свою чергу, Мінцифри у вказаному вище листі, копію якого надав позивач, зазначило, що для перевірки кваліфікованого електронного підпису чи електронної печатки необхідно скористатись сервісом перевірки підпису на вебсайті центрального засвідчувального органу за посиланням: czo.gov.ua/verify шляхом завантаження файлу на який накладено кваліфікований електронний підпис та електронна печатка. 
З вказаних вище норм закону та роз`яснень Мінцифри вбачається що, якщо електронний документ підписаний за допомогою кваліфікованого електронного підпису та на нього накладена кваліфікована електронна печатка, суд може перевірити достовірність, цілісність і незмінність даних такого документа, тобто факт підписання такого документа електронним підписом та факт накладення на нього електронної печатки, лише за допомогою спеціальних програмних засобів або з використанням спеціальних онлайн-сервісів.
Водночас для підтвердження факту підписання електронного документа, сторона, яка посилається на такий факт, повинна надати суду відповідний оригінал такого електронного документа, тобто надати файл чи файли, які містять електронний підпис та електронну печатку, що програмно пов`язані із електронними даними, які становлять зміст відповідного електронного документа.
У спірних відносинах саме відповідач у своїх запереченнях посилається на факт підписання оскаржуваних постанов кваліфікованим електронним підписом та на факт накладення на такі постанови кваліфікованої електронної печатки. 
Отже відповідно до ст. 77 КАС України саме на відповідача покладено обов`язок довести суду правомірність своїх дій, в тому числі факт підписання оскаржуваних постанов та факт накладення на них печатки. 
Водночас Державна служба України з безпеки на транспорті всупереч вимогам ст. 77 КАС України не надала суду оригінали оскаржуваних постанов, як в паперовій, так і в електронній формі, для підтвердження своїх заперечень та на підтвердження факту підписання оскаржуваних постанов і факту накладення на них печатки. 
Таким чином, у суду відсутні правові підстави вважати доказами факту підписання оскаржуваних постанов та факту накладення на них печатки наявні в матеріалах справи копії оскаржуваних постанов, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 99 КАС України, якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. 
Як зазначалося вище, суд, враховуючи, що позивач обґрунтовано поставив під сумнів відповідність копій (паперових копій) оскаржуваних постанов їх оригіналам, витребував у відповідача оригінали таких постанов. 
Водночас, відповідач не надав витребувані оригінали оскаржуваних постанов у формі електронних документів та не надавав суду оригінали таких постанов і у формі паперових документів. 
За таких обставин, враховуючи імперативний характер ч. 5 ст. 99 КАС України, суд позбавлений можливості взяти до уваги електронні та паперові копії оскаржуваних постанов в якості доказу факту підписання їх та факту накладення на них печатки.
Аналогічний підхід до оцінки доказів застосовано Верховним Судом у постанові від 21.04.2019 у справі № 855/122/19, в якій за відсутності в матеріалах справи оригіналу електронного доказу та не надання його на вимогу суду, Суд визнав правомірним не взяття до уваги електронної копії в якості доказу. 
Крім того, суд враховує, що причина, якою відповідач обґрунтовує неможливість надання оригіналів спірних постанов - шифрування постанов внаслідок кібератаки у 2022 році, наданими доказами не підтверджується.
Зокрема із змісту наданих відповідачем копії електронного листа не вбачається, що оскаржувані постанови містилися саме на трьох віртуальних машинах, які, як вказує автор листа, були зашифровані. 
Крім того, із змісту такого листа також не вбачається, що за наслідками відновлення системи, відповідачу не вдалося відновити доступ до таких машин та до даних, що на них містилися. 
Водночас, із метаданих наданих відповідачем електронних копій оскаржуваних постанов видно, що відповідні файли, які надіслані суду, створені в серпні 2025 року шляхом копіювання, тобто вже після кібератаки, про яку зазначає відповідач. В той же час, відповідач не надав суду пояснень щодо того, з якого тоді джерела він в серпні 2005 року зробив відповідні електронні копії, якщо за його ж твердженням, доступ до системи не було відновлено. 
Крім того, такі пояснення не спростовують доводи позивача про те, що зміст самих оскаржуваних постанов був суперечливим і до дати вказаної відповідачем кібератаки, оскільки із інформації при скануванні QR-коду усіх оскаржуваних постанов вбачається, що відповідні сертифікати кваліфікованого електронного підпису належать співробітникам Департаменту патрульної поліції, а не відповідача. 
Також відповідач взагалі не надав своїх пояснень з приводу відсутності оскаржуваних постанов та відомостей про них в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. 
Згідно зі статтями 72, 75 та 76 КАС України доказами є дані, на підставі яких суд установлює обставини справи; достовірними є докази, за допомогою яких можна встановити дійсні обставини, а достатніми — докази, сукупність яких дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність відповідних обставин.
Враховуючи наведене, відповідач не підтвердив належними, достовірними та достатніми доказами сам факт наявності листа, на який він посилається, оскільки факт його створення та направлення вказаному в них адресату спростовується відповіддю Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, в складі якої функціонує урядова команда реагування на комп`ютерні надзвичайні події України (CERT-UA), що надана на адвокатський запит. 
З урахуванням наведеного, суд також відхиляє аргумент відповідача про те, що роздрукований зміст постанови в електронній формі без власноручного підпису особи, яка розглядала відповідну справу, є оригіналом документа на папері, оскільки таке ствердження не ґрунтується на нормах законодавства. 
Суд наголошує, що оригінал документа на папері повинен містити власноручний підпис особи, яка його створила. Водночас, у спірних відносинах відповідач не надав жодного доказу того, що посадові особи Укртрансбезпеки власноручно підписували оскаржувані постанови. 
За наведених обставин, суд також вважає, що судові рішення у справах № 283/667/24 та № 283/424/22, на які посилається відповідач, не спростовують висновки суду у цій справі. 
Крім того, Верховним Судом неодноразово зазначалося, що роздрукований на папері електронний документ є паперовою копією електронного документа, а не оригіналом паперового документа. Зокрема подібні за змістом висновки викладені в постанові від 04.02.2026 по справі № 758/14925/23, в постанові від 28 грудня 2019 року у справі № 922/788/19, в постанові від 22 березня 2023 року у справі № 755/1549/22. 
Також суд вважає за доцільне надати оцінку копіям карток ГВК та тій обставині, що відповідач не надав їх оригінали на вимогу суду. 
Відповідно до частини першої статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадяться державною мовою.
Водночас, надані відповідачем копії інформаційних карток габаритно-вагового контролю містять назви показників, технічні позначення, скорочення та статуси англійською мовою (Т.7, а.с. 197-250, Т.8, а.с. 1-181). При цьому належним чином засвідченого перекладу змісту картки українською мовою відповідач не надав.
Суд зауважує, що наявність у картках окремих числових значень не усуває необхідності їх перекладу, оскільки без перекладу, враховуючи технічні терміни, які використані, неможливо достовірно встановити: зміст кожного показника; одиниці його вимірювання; чи є відповідне значення первинно виміряним або скоригованим; чи врахована у ньому допустима похибка тощо. 
Отже, відповідач обґрунтовує свої аргументи щодо дотримання ним процедури розгляду адміністративних справ доказами, дійсний зміст яких суд не може встановити, оскільки такий зміст викладений іноземною мовою. 
У постанові від 04 лютого 2025 року у справі № 420/9715/24 Верховний Суд зазначив, що разом із документами, виготовленими іноземною мовою, повинні подаватися належним чином засвідчені переклади державною мовою. Верховний Суд також вказав, що оцінювання судами документів, складених іноземними мовами, не перекладених державною мовою та не засвідчених належним чином, не дає підстав стверджувати, що обставини справи встановлені на підставі достатніх та достовірних доказів.
Аналогічний підхід застосовано Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в ухвалі від 03 лютого 2025 року у справі № 990/211/23, якою повернуто подані Службою безпеки України докази через те, що вони були викладені іноземною мовою, а їх переклад у встановленому порядку не виконано.
Необхідність подання до суду документів, складених іноземною мовою, разом із належним чином засвідченим перекладом українською мовою також підтверджена постановами Верховного Суду від 15 лютого 2024 року у справі № 1.380.2019.001249 та від 14 грудня 2023 року у справі № 580/1829/20.
З підстав відсутності перекладу інформаційних карток габаритно-вагового контролю суд не має змоги встановити, чи дійсно позивачем допущені порушення вимог підпункту 8 пункту 22.5 Правил дорожнього руху, який встановлює максимальне навантаження на осі транспортного засобу. 
Крім того, інформаційні картки ГВК, надані відповідачем, є роздруківкою відомостей, сформованих та збережених в інформаційній системі. Отже, вона має ознаки паперової копії електронного доказу в розумінні статті 99 КАС України.
Відповідно до частин другої–п`ятої статті 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій електронній копії. Паперова копія електронного доказу повинна бути посвідчена в установленому законом порядку, а особа, яка її подає, зобов`язана зазначити, у кого знаходиться оригінал. Якщо відповідність паперової копії оригіналу поставлена під сумнів, а оригінал не поданий, такий доказ не береться судом до уваги.
Як вказано вище, позивач поставив під сумнів дійсний зміст таких карток, а суд витребував відповідні оригінали таких доказів. 
Натомість відповідач не надав суду оригінали відповідних електронних файлів, з яких сформовано (роздруковано) картки ГВК та не надав суду доступ до відповідної системи, який би надавав суду оцінити вказані докази, що унеможливлює дослідження судом відповідних метаданих, відомостей про дату та час створення файлів, автора або автоматизовану систему формування, факт засвідчення відповідних файлів кваліфікованим електронним підписом чи електронною печаткою. За таких обставин неможливо перевірити відповідність наданої роздруківки первинним даним інформаційної системи.
При цьому суд враховує, що згідно приписів законодавства та вимог внутрішніх документів відповідача, уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (п. 2 розділу ІІ Інструкції № 512). 
Для автентифікації автоматичних пунктів та підтвердження цілісності на кожен інформаційний файл автоматично накладається кваліфікована електронна печатка.
Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (п. 10 Порядку № 1174, п. 18 Положення відповідача про систему автоматичної фіксації габаритно-вагового контролю). 
Водночас, Порядок №1174 та Інструкція №512 не містять поняття «інформаційна картка габаритно-вагового контролю», не визначають порядок її створення, склад її обов`язкових реквізитів, спосіб засвідчення та співвідношення з інформаційним файлом і метаданими, які надходять від автоматичного пункту контролю. При цьому, відповідач не надав нормативного, технічного чи іншого пояснення чи доказів того, що надані ним картки сформовані саме з таких інформаційних файлів, повністю та незмінно відтворюють їх зміст і містять первинні результати вимірювання. 
Отже, враховуючи статті 15, 72, 74–77, 90 та 99 КАС України, а також наведені висновки Верховного Суду, копії інформаційних карток ГВК без належним чином засвідченого перекладу та без надання відповідачем оригіналу електронного доказу не дають змоги встановити дійсні обставини справи, зокрема те, чи дійсно посадові особи здійснювали розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційних файлів, на які було накладено кваліфіковану електронну печатку, як це передбачено вимогами законодавства та внутрішніми документами відповідача. 
Відповідно без доведення відповідачем факту використання посадовими особами таких файлів, доведення відповідачем факту перевищення відповідними транспортними засобами установлених габаритно-вагових норм не можна вважати встановленим.
Також суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Всупереч цим вимогам відповідач накладав на позивача стягнення за кожне правопорушення окремо, а не в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, чим штучно збільшив розмір накладеного на позивача штрафу. 
Як зазначалося, згідно із частиною другою статті 77 КАС України обов`язок доказування правомірності оскаржуваного рішення покладається на відповідача — суб`єкта владних повноважень. Отже, недоліки зазначеного доказу Укртрансбезпеки не можуть усуватися припущеннями суду, самостійним перекладом англомовних позначень або поясненнями представника відповідача, які не є доказами первинних результатів вимірювання.
Судом під час вирішення даної справи враховано також правову позицію Верховного Суду, викладену у пункті 35 постанови від 31.10.2023 року у справі № 440/17062/21, в якій Суд констатує, що доказування правових підстав для рішення (його правомірності), за приписами частини другої статті 77 КАС України покладено на суб`єкт владних повноважень, який повинен довести фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. Суд також зазначив, що в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. 
В пункті 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а Суд також вказав, що у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події правопорушення та винуватості особи тлумачаться на її користь. 
Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що Державна служба України з безпеки на транспорті всупереч вимогам ст. 77 КАС України та з урахуванням частини дев`ятої статті 80 КАС України не надала суду належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили, що посадовими особами було дотримано встановлений порядок розгляду відповідних справ, а оскаржувані постанови за наслідками розгляду таких справ були підписані посадовими особами відповідача, які розглядали відповідні справи, та на такі постанови було накладено печатку відповідача. 
Враховуючи, що у спірних відносинах Державна служба України з безпеки на транспорті використовує копії оскаржуваних постанов, зокрема надіслала такі копії як підставу для оплати позивачем штрафів, та беручи до уваги те, що завданням Кодексу адміністративного судочинства України є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає, що наведені обставини є підставою для скасування оскаржуваних постанов.
Зокрема аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постанові від 29.11.2019 у справі № 400/1681/16-а, в якій відсутність підпису на наявній в матеріалах справи копії та ненадання відповідачем витребуваного оригіналу такої постанови були враховані судом при визнанні постанови протиправною та її скасуванні. 
Також суд у цьому рішенні не здійснює подальший аналіз інших доводів сторін, оскільки оскаржувані постанови підлягають скасуванню внаслідок вказаного вище істотного порушення процедури їх прийняття. 
Аналогічний підхід щодо відсутності необхідності аналізувати інші підстави позову після встановлення самостійного істотного процедурного дефекту застосовано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 01.04.2021 року у провадженні № 11-404сап20. 
Крім того, такий підхід до оцінки аргументів сторін відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово наголошував, що право на справедливий суд не вимагає від національних судів надання детальної відповіді на кожен аргумент чи оцінки кожного доказу окремо. 
Зокрема Європейський суд з прав людини вказує, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. У рішеннях у справах «Руіз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (пункт 29, заява № 18390/91, A303-A), та «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain [GC]) від 21 січня 1999 року (пункт 26, заява № 30544/96, 1999-I) Суд повторно підтвердив цей принцип, зазначивши, що суди зобов`язані навести достатні мотиви своїх рішень, але не зобов`язані окремо відповідати на кожен аргумент сторони.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З наданих суду доказів не вбачається наявність в діях позивача складів адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст.132-1 КУпАП.
Наведені вище обставини дають можливість суду, скасувавши оскаржувані постанови, закрити відповідні справи у зв?язку з відсутністю в діях позивача складів адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст.132-1 КУпАП. 
Враховуючи вищевказане, керуючись ст. ст. 199-228, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст. ст. 36, 132-1, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

 
ухвалив:

 
Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними постанов у справах про адміністративні правопорушення, скасування постанов та закриття провадження у справах задовольнити повністю.
 
Визнати протиправними та скасувати постанови у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовані в автоматичному режимі: 1) серії ВМ № 00002366 від 08.12.2021 р.; 2) серії ВМ № 00002324 від 08.12.2021 р.; 3) серії ВМ № 00002073 від 08.12.2021 р.; 4) серії ВМ № 00001894 від 08.12.2021 р.; 5) серії ВМ № 00002248 від 08.12.2021 р.; 6) серії ВМ № 00001961 від 08.12.2021 р.; 7) серії ВМ № 00001954 від 08.12.2021 р.; 8) серії ВМ № 00002376 від 08.12.2021 р.; 9) серії ВМ № 00002511 від 09.12.2021 р.; 10) серії ВМ № 00002621 від 10.12.2021 р.; 11) серії ВМ № 00002609 від 10.12.2021 р.; 12) серії ВМ № 00002608 від 10.12.2021 р.; 13) серії ВМ № 00002753 від 10.12.2021 р.; 14) серії ВМ № 00002634 від 10.12.2021 р.; 15) серії ВМ № 00001986 від 08.12.2021 р.; 16) серії ВМ № 00002345 від 08.12.2021 р.; 17) серії ВМ № 00002545 від 09.12.2021 р.; 18) серії ВМ № 00001987 від 08.12.2021 р.; 19) серії ВМ № 00002323 від 08.12.2021 р.; 20) серії ВМ № 00002655 від 10.12.2021 р.; 21) серії ВМ № 00002585 від 09.12.2021 р.; 22) серії ВМ № 00002577 від 09.12.2021 р.; 23) серії ВМ № 00002037 від 08.12.2021 р.; 24) серії ВМ № 00002298 від 08.12.2021 р.; 25) серії ВМ № 00001914 від 08.12.2021 р.; 26) серії ВМ № 00001882 від 08.12.2021 р.; 27) серії ВМ № 00001889 від 08.12.2021 р.; 28) серії ВМ № 00002363 від 08.12.2021 р.; 29) серії ВМ № 00002364 від 08.12.2021 р.; 30) серії ВМ № 00002237 від 08.12.2021 р.; 31) серії ВМ № 00002238 від 08.12.2021 р.; 32) серії ВМ № 00002239 від 08.12.2021 р.; 33) серії ВМ № 00002027 від 08.12.2021 р.; 34) серії ВМ № 00002192 від 08.12.2021 р.; 35) серії ВМ № 00002262 від 08.12.2021 р.; 36) серії ВМ № 00002533 від 09.12.2021 р.; 37) серії ВМ № 00002536 від 09.12.2021 р.; 38) серії ВМ № 00001952 від 08.12.2021 р.; 39) серії ВМ № 00001965 від 08.12.2021 р.; 40) серії ВМ № 00002645 від 10.12.2021 р.; 41) серії ВМ № 00002126 від 08.12.2021 р.; 42) серії ВМ № 00002712 від 10.12.2021 р.; 43) серії ВМ № 00002246 від 08.12.2021 р.; 44) серії ВМ № 00002537 від 09.12.2021 р.; 45) серії ВМ № 00002649 від 10.12.2021 р.; 46) серії ВМ № 00002576 від 09.12.2021 р.; 47) серії ВМ № 00002646 від 10.12.2021 р.; 48) серії ВМ № 00002653 від 10.12.2021 р.; 49) серії ВМ № 00002026 від 08.12.2021 р.; 50) серії ВМ № 00001967 від 08.12.2021 р.; 51) серії ВМ № 00001945 від 08.12.2021 р.; 52) серії ВМ № 00001944 від 08.12.2021 р.; 53) серії ВМ № 00001891 від 08.12.2021 р.; 54) серії ВМ № 00002076 від 08.12.2021 р.; 55) серії ВМ № 00001976 від 08.12.2021 р.; 56) серії ВМ № 00001926 від 08.12.2021 р.; 57) серії ВМ № 00001925 від 08.12.2021 р.; 58) серії ВМ № 00002344 від 08.12.2021 р.; 59) серії ВМ № 00002293 від 08.12.2021 р.; 60) серії ВМ № 00002290 від 08.12.2021 р.; 61) серії ВМ № 00002030 від 08.12.2021 р.; 62) серії ВМ № 00002033 від 08.12.2021 р.; 63) серії ВМ № 00002754 від 10.12.2021 р.; 64) серії ВМ № 00002053 від 08.12.2021 р.; 65) серії ВМ №00002057 від 08.12.2021 р.; 66) серії ВМ №00002064 від 08.12.2021 р.; 67) серії ВМ № 00002342 від 08.12.2021 р.; 68) серії ВМ № 00002059 від 08.12.2021 р.; 69) серії ВМ № 00002341 від 08.12.2021 р.; 70) серії ВМ № 00002340 від 08.12.2021 р.; 71) серії ВМ № 00002252 від 08.12.2021 р.; 72) серії ВМ № 00002251 від 08.12.2021 р.; 73) серії ВМ № 00002257 від 08.12.2021 р.; 74) серії ВМ № 00002254 від 08.12.2021 р.; 75) серії ВМ № 00002072 від 08.12.2021 р.; 76) серії ВМ № 00002569 від 09.12.2021 р.; 77) серії ВМ № 00002020 від 08.12.2021 р.; 78) серії ВМ № 00001948 від 08.12.2021 р.; 79) серії ВМ № 00001951 від 08.12.2021 р.; 80) серії ВМ № 00001946 від 08.12.2021 р.; 81) серії ВМ № 00001949 від 08.12.2021 р.; 82) серії ВМ № 00002035 від 08.12.2021 р.; 83) серії ВМ № 00002265 від 08.12.2021 р.; 84) серії ВМ № 00002034 від 08.12.2021 р.; 85) серії ВМ № 00001984 від 08.12.2021 р.; 86) серії ВМ № 00002359 від 08.12.2021 р.; 87) серії ВМ № 00002148 від 08.12.2021 р.; 88) серії ВМ № 00002333 від 08.12.2021 р.; 89) серії ВМ № 00002114 від 08.12.2021 р.; 90) серії ВМ № 00002336 від 08.12.2021 р.; 91) серії ВМ № 00002295 від 08.12.2021 р.; 92) серії ВМ № 00002183 від 08.12.2021 р.; 93) серії ВМ № 00002632 від 10.12.2021 р.; 94) серії ВМ № 00002654 від 10.12.2021 р.; 95) серії ВМ № 00002669 від 10.12.2021 р.; 96) серії ВМ № 00002580 від 09.12.2021 р.; 97) серії ВМ № 00002633 від 10.12.2021 р.; 98) серії ВМ № 00002635 від 10.12.2021 р.; 99) серії ВМ № 00002624 від 10.12.2021 р.; 100) серії ВМ № 00002378 від 08.12.2021 р.; 101) серії ВМ № 00002515 від 09.12.2021 р.; 102) серії ВМ № 00002512 від 09.12.2021 р.; 103) серії ВМ № 00002259 від 08.12.2021 р.; 104) серії ВМ № 00002260 від 08.12.2021 р.; 105) серії ВМ № 00002516 від 09.12.2021 р.; 106) серії ВМ № 00001985 від 08.12.2021 р.; 107) серії ВМ № 00002510 від 09.12.2021 р.; 108) серії ВМ № 00002625 від 10.12.2021 р.; 109) серії ВМ № 00002692 від 10.12.2021 р.; 110) серії ВМ № 00002714 від 10.12.2021 р.; 111) серії ВМ № 00002734 від 10.12.2021 р.; 112) серії ВМ № 00002375 від 08.12.2021 р.; 113) серії ВМ № 00002242 від 08.12.2021 р.; 114) серії ВМ № 00003512 від 15.12.2021 р.; 115) серії ВМ № 00003499 від 15.12.2021 р.; 116) серії ВМ № 00003463 від 15.12.2021 р.; 117) серії ВМ № 00003491 від 15.12.2021 р.; 118) серії ВМ № 00003405 від 14.12.2021 р.; 119) серії ВМ № 00003400 від 14.12.2021 р.; 120) серії ВМ № 00003488 від 15.12.2021 р.; 121) серії ВМ № 00003012 від 14.12.2021 р.; 122) серії ВМ № 00002868 від 13.12.2021 р.; 123) серії ВМ № 00002889 від 14.12.2021 р.; 124) серії ВМ № 00002890 від 14.12.2021 р.; 125) серії ВМ № 00002891 від 14.12.2021 р.; 126) серії ВМ № 00002888 від 14.12.2021 р.; 127) серії ВМ № 00003166 від 14.12.2021 р.; 128) серії ВМ № 00003117 від 14.12.2021 р.; 129) серії ВМ № 00002978 від 14.12.2021 р.; 130) серії ВМ № 00002974 від 14.12.2021 р.; 131) серії ВМ № 00002980 від 14.12.2021 р.; 132) серії ВМ № 00003005 від 14.12.2021 р.; 133) серії ВМ № 00003008 від 14.12.2021 р.; 134) серії ВМ № 00002958 від 14.12.2021 р.; 135) серії ВМ № 00003177 від 14.12.2021 р.; 136) серії ВМ № 00003022 від 14.12.2021 р.; 137) серії ВМ № 00003236 від 14.12.2021 р.; 138) серії ВМ № 00003255 від 14.12.2021 р.; 139) серії ВМ № 00003475 від 15.12.2021 р.; 140) серії ВМ № 00003467 від 15.12.2021 р.; 141) серії ВМ № 00002881 від 14.12.2021 р.; 142) серії ВМ № 00002856 від 13.12.2021 р.; 143) серії ВМ № 00002853 від 13.12.2021 р.; 144) серії ВМ № 00003457 від 15.12.2021 р.; 145) серії ВМ № 00003007 від 14.12.2021 р.; 146) серії ВМ № 00003014 від 14.12.2021 р.; 147) серії ВМ № 00003036 від 14.12.2021 р.; 148) серії ВМ № 00002892 від 14.12.2021 р.; 149) серії ВМ № 00003513 від 15.12.2021 р.; 150) серії ВМ № 00003464 від 15.12.2021 р.; 151) серії ВМ № 00003580 від 15.12.2021 р.; 152) серії ВМ № 00003478 від 15.12.2021 р.; 153) серії ВМ № 00003484 від 15.12.2021 р.; 154) серії ВМ № 00003465 від 15.12.2021 р.; 155) серії ВМ № 00003053 від 14.12.2021 р.; 156) серії ВМ № 00002991 від 14.12.2021 р.; 157) серії ВМ № 00002985 від 14.12.2021 р.; 158) серії ВМ № 00002956 від 14.12.2021 р.; 159) серії ВМ № 00002952 від 14.12.2021 р.; 160) серії ВМ № 00003020 від 14.12.2021 р.; 161) серії ВМ № 00002896 від 14.12.2021 р.; 162) серії ВМ № 00002990 від 14.12.2021 р.; 163) серії ВМ № 00003003 від 14.12.2021 р.; 164) серії ВМ № 00003207 від 14.12.2021 р.; 165) серії ВМ № 00002885 від 14.12.2021 р.; 166) серії ВМ № 00002877 від 14.12.2021 р.; 167) серії ВМ № 00002879 від 14.12.2021 р.; 168) серії ВМ № 00003029 від 14.12.2021 р.; 169) серії ВМ № 00003310 від 14.12.2021 р.; 170) серії ВМ № 00003172 від 14.12.2021 р.; 171) серії ВМ № 00003224 від 14.12.2021 р.; 172) серії ВМ №00002855 від 13.12.2021 р.; 173) серії ВМ № 00002894 від 14.12.2021 р.; 174) серії ВМ № 00003192 від 14.12.2021 р.; 175) серії ВМ № 00003010 від 14.12.2021 р.; 176) серії ВМ № 00002880 від 14.12.2021 р.; 177) серії ВМ № 00002876 від 14.12.2021 р.; 178) серії ВМ № 00003193 від 14.12.2021 р.; 179) серії ВМ № 00003477 від 15.12.2021 р.; 180) серії ВМ № 00003026 від 14.12.2021 р.; 181) серії ВМ № 00002873 від 14.12.2021 р.; 182) серії ВМ № 00002886 від 14.12.2021 р.; 183) серії ВМ № 00003474 від 15.12.2021 р.; 184) серії ВМ № 00002878 від 14.12.2021 р.; 185) серії ВМ № 00003501 від 15.12.2021 р.; 186) серії ВМ № 00003476 від 15.12.2021 р.; 187) серії ВМ № 00003462 від 15.12.2021 р.; 188) серії ВМ № 00003460 від 15.12.2021 р.; 189) серії ВМ № 00002850 від 13.12.2021 р.; 190) серії ВМ № 00002843 від 13.12.2021 р.; 191) серії ВМ № 00002828 від 13.12.2021 р.; 192) серії ВМ № 00002848 від 13.12.2021 р.; 193) серії ВМ № 00002797 від 13.12.2021 р.; 194) серії ВМ № 00002845 від 13.12.2021 р.; 195) серії ВМ № 00002795 від 13.12.2021 р.; 196) серії ВМ № 00002822 від 13.12.2021 р.; 197) серії ВМ № 00002842 від 13.12.2021 р.; 198) серії ВМ № 00002838 від 13.12.2021 р.; 199) серії ВМ № 00002834 від 13.12.2021 р.; 200) серії ВМ № 00002841 від 13.12.2021 р.; 201) серії ВМ № 00002849 від 13.12.2021 р.; 202) серії ВМ № 00003818 від 17.12.2021 р.; 203) серії ВМ № 00003817 від 17.12.2021 р.; 204) серії ВМ № 00003779 від 17.12.2021 р.; 205) серії ВМ № 00003763 від 17.12.2021 р.; 206) серії ВМ № 00003738 від 17.12.2021 р.; 207) серії ВМ № 00003604 від 15.12.2021 р.; 208) серії ВМ № 00003737 від 17.12.2021 р.; 209) серії ВМ № 00003725 від 16.12.2021 р.; 210) серії ВМ № 00003812 від 17.12.2021 р.; 211) серії ВМ № 00003739 від 17.12.2021 р.; 212) серії ВМ № 00003641 від 16.12.2021 р.; 213) серії ВМ № 00003787 від 17.12.2021 р.; 214) серії ВМ № 00003758 від 17.12.2021 р.; 215) серії ВМ № 00003741 від 17.12.2021 р.; 216) серії ВМ № 00003603 від 15.12.2021 р.; 217) серії ВМ № 00003586 від 15.12.2021 р.; 218) серії ВМ № 00003640 від 16.12.2021 р.; 219) серії ВМ № 00003805 від 17.12.2021 р.; 220) серії ВМ № 00003809 від 17.12.2021 р.; 221) серії ВМ № 00003808 від 17.12.2021 р.; 222) серії ВМ № 00003730 від 16.12.2021 р.; 223) серії ВМ № 00003731 від 16.12.2021 р.; 224) серії ВМ № 00003807 від 17.12.2021 р.; 225) серії ВМ № 00003786 від 17.12.2021 р.; 226) серії ВМ № 00003806 від 17.12.2021 р.; 227) серії ВМ № 00003783 від 17.12.2021 р.; 228) серії ВМ № 00003800 від 17.12.2021 р.; 229) серії ВМ № 00003762 від 17.12.2021 р.; 230) серії ВМ № 00003797 від 17.12.2021 р.; 231) серії ВМ № 00003804 від 17.12.2021 р.; 232) серії ВМ № 00003801 від 17.12.2021 р.; 233) серії ВМ № 00003785 від 17.12.2021 р.; 234) серії ВМ № 00003735 від 17.12.2021 р.; 235) серії ВМ № 00003728 від 16.12.2021 р., винесені посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.132-1 КУпАП;
 
Справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.132-1 КУпАП, по яким посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті винесені постанови: 1) серії ВМ № 00002366 від 08.12.2021 р.; 2) серії ВМ № 00002324 від 08.12.2021 р.; 3) серії ВМ № 00002073 від 08.12.2021 р.; 4) серії ВМ № 00001894 від 08.12.2021 р.; 5) серії ВМ № 00002248 від 08.12.2021 р.; 6) серії ВМ № 00001961 від 08.12.2021 р.; 7) серії ВМ № 00001954 від 08.12.2021 р.; 8) серії ВМ № 00002376 від 08.12.2021 р.; 9) серії ВМ № 00002511 від 09.12.2021 р.; 10) серії ВМ № 00002621 від 10.12.2021 р.; 11) серії ВМ № 00002609 від 10.12.2021 р.; 12) серії ВМ № 00002608 від 10.12.2021 р.; 13) серії ВМ № 00002753 від 10.12.2021 р.; 14) серії ВМ № 00002634 від 10.12.2021 р.; 15) серії ВМ № 00001986 від 08.12.2021 р.; 16) серії ВМ № 00002345 від 08.12.2021 р.; 17) серії ВМ № 00002545 від 09.12.2021 р.; 18) серії ВМ № 00001987 від 08.12.2021 р.; 19) серії ВМ № 00002323 від 08.12.2021 р.; 20) серії ВМ № 00002655 від 10.12.2021 р.; 21) серії ВМ № 00002585 від 09.12.2021 р.; 22) серії ВМ № 00002577 від 09.12.2021 р.; 23) серії ВМ № 00002037 від 08.12.2021 р.; 24) серії ВМ № 00002298 від 08.12.2021 р.; 25) серії ВМ № 00001914 від 08.12.2021 р.; 26) серії ВМ № 00001882 від 08.12.2021 р.; 27) серії ВМ № 00001889 від 08.12.2021 р.; 28) серії ВМ № 00002363 від 08.12.2021 р.; 29) серії ВМ № 00002364 від 08.12.2021 р.; 30) серії ВМ № 00002237 від 08.12.2021 р.; 31) серії ВМ № 00002238 від 08.12.2021 р.; 32) серії ВМ № 00002239 від 08.12.2021 р.; 33) серії ВМ № 00002027 від 08.12.2021 р.; 34) серії ВМ № 00002192 від 08.12.2021 р.; 35) серії ВМ № 00002262 від 08.12.2021 р.; 36) серії ВМ № 00002533 від 09.12.2021 р.; 37) серії ВМ № 00002536 від 09.12.2021 р.; 38) серії ВМ № 00001952 від 08.12.2021 р.; 39) серії ВМ № 00001965 від 08.12.2021 р.; 40) серії ВМ № 00002645 від 10.12.2021 р.; 41) серії ВМ № 00002126 від 08.12.2021 р.; 42) серії ВМ № 00002712 від 10.12.2021 р.; 43) серії ВМ № 00002246 від 08.12.2021 р.; 44) серії ВМ № 00002537 від 09.12.2021 р.; 45) серії ВМ № 00002649 від 10.12.2021 р.; 46) серії ВМ № 00002576 від 09.12.2021 р.; 47) серії ВМ № 00002646 від 10.12.2021 р.; 48) серії ВМ № 00002653 від 10.12.2021 р.; 49) серії ВМ № 00002026 від 08.12.2021 р.; 50) серії ВМ № 00001967 від 08.12.2021 р.; 51) серії ВМ № 00001945 від 08.12.2021 р.; 52) серії ВМ № 00001944 від 08.12.2021 р.; 53) серії ВМ № 00001891 від 08.12.2021 р.; 54) серії ВМ № 00002076 від 08.12.2021 р.; 55) серії ВМ № 00001976 від 08.12.2021 р.; 56) серії ВМ № 00001926 від 08.12.2021 р.; 57) серії ВМ № 00001925 від 08.12.2021 р.; 58) серії ВМ № 00002344 від 08.12.2021 р.; 59) серії ВМ № 00002293 від 08.12.2021 р.; 60) серії ВМ № 00002290 від 08.12.2021 р.; 61) серії ВМ № 00002030 від 08.12.2021 р.; 62) серії ВМ № 00002033 від 08.12.2021 р.; 63) серії ВМ № 00002754 від 10.12.2021 р.; 64) серії ВМ № 00002053 від 08.12.2021 р.; 65) серії ВМ №00002057 від 08.12.2021 р.; 66) серії ВМ №00002064 від 08.12.2021 р.; 67) серії ВМ № 00002342 від 08.12.2021 р.; 68) серії ВМ № 00002059 від 08.12.2021 р.; 69) серії ВМ № 00002341 від 08.12.2021 р.; 70) серії ВМ № 00002340 від 08.12.2021 р.; 71) серії ВМ № 00002252 від 08.12.2021 р.; 72) серії ВМ № 00002251 від 08.12.2021 р.; 73) серії ВМ № 00002257 від 08.12.2021 р.; 74) серії ВМ № 00002254 від 08.12.2021 р.; 75) серії ВМ № 00002072 від 08.12.2021 р.; 76) серії ВМ № 00002569 від 09.12.2021 р.; 77) серії ВМ № 00002020 від 08.12.2021 р.; 78) серії ВМ № 00001948 від 08.12.2021 р.; 79) серії ВМ № 00001951 від 08.12.2021 р.; 80) серії ВМ № 00001946 від 08.12.2021 р.; 81) серії ВМ № 00001949 від 08.12.2021 р.; 82) серії ВМ № 00002035 від 08.12.2021 р.; 83) серії ВМ № 00002265 від 08.12.2021 р.; 84) серії ВМ № 00002034 від 08.12.2021 р.; 85) серії ВМ № 00001984 від 08.12.2021 р.; 86) серії ВМ № 00002359 від 08.12.2021 р.; 87) серії ВМ № 00002148 від 08.12.2021 р.; 88) серії ВМ № 00002333 від 08.12.2021 р.; 89) серії ВМ № 00002114 від 08.12.2021 р.; 90) серії ВМ № 00002336 від 08.12.2021 р.; 91) серії ВМ № 00002295 від 08.12.2021 р.; 92) серії ВМ № 00002183 від 08.12.2021 р.; 93) серії ВМ № 00002632 від 10.12.2021 р.; 94) серії ВМ № 00002654 від 10.12.2021 р.; 95) серії ВМ № 00002669 від 10.12.2021 р.; 96) серії ВМ № 00002580 від 09.12.2021 р.; 97) серії ВМ № 00002633 від 10.12.2021 р.; 98) серії ВМ № 00002635 від 10.12.2021 р.; 99) серії ВМ № 00002624 від 10.12.2021 р.; 100) серії ВМ № 00002378 від 08.12.2021 р.; 101) серії ВМ № 00002515 від 09.12.2021 р.; 102) серії ВМ № 00002512 від 09.12.2021 р.; 103) серії ВМ № 00002259 від 08.12.2021 р.; 104) серії ВМ № 00002260 від 08.12.2021 р.; 105) серії ВМ № 00002516 від 09.12.2021 р.; 106) серії ВМ № 00001985 від 08.12.2021 р.; 107) серії ВМ № 00002510 від 09.12.2021 р.; 108) серії ВМ № 00002625 від 10.12.2021 р.; 109) серії ВМ № 00002692 від 10.12.2021 р.; 110) серії ВМ № 00002714 від 10.12.2021 р.; 111) серії ВМ № 00002734 від 10.12.2021 р.; 112) серії ВМ № 00002375 від 08.12.2021 р.; 113) серії ВМ № 00002242 від 08.12.2021 р.; 114) серії ВМ № 00003512 від 15.12.2021 р.; 115) серії ВМ № 00003499 від 15.12.2021 р.; 116) серії ВМ № 00003463 від 15.12.2021 р.; 117) серії ВМ № 00003491 від 15.12.2021 р.; 118) серії ВМ № 00003405 від 14.12.2021 р.; 119) серії ВМ № 00003400 від 14.12.2021 р.; 120) серії ВМ № 00003488 від 15.12.2021 р.; 121) серії ВМ № 00003012 від 14.12.2021 р.; 122) серії ВМ № 00002868 від 13.12.2021 р.; 123) серії ВМ № 00002889 від 14.12.2021 р.; 124) серії ВМ № 00002890 від 14.12.2021 р.; 125) серії ВМ № 00002891 від 14.12.2021 р.; 126) серії ВМ № 00002888 від 14.12.2021 р.; 127) серії ВМ № 00003166 від 14.12.2021 р.; 128) серії ВМ № 00003117 від 14.12.2021 р.; 129) серії ВМ № 00002978 від 14.12.2021 р.; 130) серії ВМ № 00002974 від 14.12.2021 р.; 131) серії ВМ № 00002980 від 14.12.2021 р.; 132) серії ВМ № 00003005 від 14.12.2021 р.; 133) серії ВМ № 00003008 від 14.12.2021 р.; 134) серії ВМ № 00002958 від 14.12.2021 р.; 135) серії ВМ № 00003177 від 14.12.2021 р.; 136) серії ВМ № 00003022 від 14.12.2021 р.; 137) серії ВМ № 00003236 від 14.12.2021 р.; 138) серії ВМ № 00003255 від 14.12.2021 р.; 139) серії ВМ № 00003475 від 15.12.2021 р.; 140) серії ВМ № 00003467 від 15.12.2021 р.; 141) серії ВМ № 00002881 від 14.12.2021 р.; 142) серії ВМ № 00002856 від 13.12.2021 р.; 143) серії ВМ № 00002853 від 13.12.2021 р.; 144) серії ВМ № 00003457 від 15.12.2021 р.; 145) серії ВМ № 00003007 від 14.12.2021 р.; 146) серії ВМ № 00003014 від 14.12.2021 р.; 147) серії ВМ № 00003036 від 14.12.2021 р.; 148) серії ВМ № 00002892 від 14.12.2021 р.; 149) серії ВМ № 00003513 від 15.12.2021 р.; 150) серії ВМ № 00003464 від 15.12.2021 р.; 151) серії ВМ № 00003580 від 15.12.2021 р.; 152) серії ВМ № 00003478 від 15.12.2021 р.; 153) серії ВМ № 00003484 від 15.12.2021 р.; 154) серії ВМ № 00003465 від 15.12.2021 р.; 155) серії ВМ № 00003053 від 14.12.2021 р.; 156) серії ВМ № 00002991 від 14.12.2021 р.; 157) серії ВМ № 00002985 від 14.12.2021 р.; 158) серії ВМ № 00002956 від 14.12.2021 р.; 159) серії ВМ № 00002952 від 14.12.2021 р.; 160) серії ВМ № 00003020 від 14.12.2021 р.; 161) серії ВМ № 00002896 від 14.12.2021 р.; 162) серії ВМ № 00002990 від 14.12.2021 р.; 163) серії ВМ № 00003003 від 14.12.2021 р.; 164) серії ВМ № 00003207 від 14.12.2021 р.; 165) серії ВМ № 00002885 від 14.12.2021 р.; 166) серії ВМ № 00002877 від 14.12.2021 р.; 167) серії ВМ № 00002879 від 14.12.2021 р.; 168) серії ВМ № 00003029 від 14.12.2021 р.; 169) серії ВМ № 00003310 від 14.12.2021 р.; 170) серії ВМ № 00003172 від 14.12.2021 р.; 171) серії ВМ № 00003224 від 14.12.2021 р.; 172) серії ВМ №00002855 від 13.12.2021 р.; 173) серії ВМ № 00002894 від 14.12.2021 р.; 174) серії ВМ № 00003192 від 14.12.2021 р.; 175) серії ВМ № 00003010 від 14.12.2021 р.; 176) серії ВМ № 00002880 від 14.12.2021 р.; 177) серії ВМ № 00002876 від 14.12.2021 р.; 178) серії ВМ № 00003193 від 14.12.2021 р.; 179) серії ВМ № 00003477 від 15.12.2021 р.; 180) серії ВМ № 00003026 від 14.12.2021 р.; 181) серії ВМ № 00002873 від 14.12.2021 р.; 182) серії ВМ № 00002886 від 14.12.2021 р.; 183) серії ВМ № 00003474 від 15.12.2021 р.; 184) серії ВМ № 00002878 від 14.12.2021 р.; 185) серії ВМ № 00003501 від 15.12.2021 р.; 186) серії ВМ № 00003476 від 15.12.2021 р.; 187) серії ВМ № 00003462 від 15.12.2021 р.; 188) серії ВМ № 00003460 від 15.12.2021 р.; 189) серії ВМ № 00002850 від 13.12.2021 р.; 190) серії ВМ № 00002843 від 13.12.2021 р.; 191) серії ВМ № 00002828 від 13.12.2021 р.; 192) серії ВМ № 00002848 від 13.12.2021 р.; 193) серії ВМ № 00002797 від 13.12.2021 р.; 194) серії ВМ № 00002845 від 13.12.2021 р.; 195) серії ВМ № 00002795 від 13.12.2021 р.; 196) серії ВМ № 00002822 від 13.12.2021 р.; 197) серії ВМ № 00002842 від 13.12.2021 р.; 198) серії ВМ № 00002838 від 13.12.2021 р.; 199) серії ВМ № 00002834 від 13.12.2021 р.; 200) серії ВМ № 00002841 від 13.12.2021 р.; 201) серії ВМ № 00002849 від 13.12.2021 р.; 202) серії ВМ № 00003818 від 17.12.2021 р.; 203) серії ВМ № 00003817 від 17.12.2021 р.; 204) серії ВМ № 00003779 від 17.12.2021 р.; 205) серії ВМ № 00003763 від 17.12.2021 р.; 206) серії ВМ № 00003738 від 17.12.2021 р.; 207) серії ВМ № 00003604 від 15.12.2021 р.; 208) серії ВМ № 00003737 від 17.12.2021 р.; 209) серії ВМ № 00003725 від 16.12.2021 р.; 210) серії ВМ № 00003812 від 17.12.2021 р.; 211) серії ВМ № 00003739 від 17.12.2021 р.; 212) серії ВМ № 00003641 від 16.12.2021 р.; 213) серії ВМ № 00003787 від 17.12.2021 р.; 214) серії ВМ № 00003758 від 17.12.2021 р.; 215) серії ВМ № 00003741 від 17.12.2021 р.; 216) серії ВМ № 00003603 від 15.12.2021 р.; 217) серії ВМ № 00003586 від 15.12.2021 р.; 218) серії ВМ № 00003640 від 16.12.2021 р.; 219) серії ВМ № 00003805 від 17.12.2021 р.; 220) серії ВМ № 00003809 від 17.12.2021 р.; 221) серії ВМ № 00003808 від 17.12.2021 р.; 222) серії ВМ № 00003730 від 16.12.2021 р.; 223) серії ВМ № 00003731 від 16.12.2021 р.; 224) серії ВМ № 00003807 від 17.12.2021 р.; 225) серії ВМ № 00003786 від 17.12.2021 р.; 226) серії ВМ № 00003806 від 17.12.2021 р.; 227) серії ВМ № 00003783 від 17.12.2021 р.; 228) серії ВМ № 00003800 від 17.12.2021 р.; 229) серії ВМ № 00003762 від 17.12.2021 р.; 230) серії ВМ № 00003797 від 17.12.2021 р.; 231) серії ВМ № 00003804 від 17.12.2021 р.; 232) серії ВМ № 00003801 від 17.12.2021 р.; 233) серії ВМ № 00003785 від 17.12.2021 р.; 234) серії ВМ № 00003735 від 17.12.2021 р.; 235) серії ВМ № 00003728 від 16.12.2021 р., закрити.
Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 НОМЕР_1 гривні судового збору. 
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя: | | А.  О.  Тимошенко