Справа № 468/1452/24
2-др/468/10/26

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
56101 Миколаївська область м. Баштанка вул. Полтавська 43

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12.08.2026 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Муругова В.В., розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 468/1452/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини (треті особи: Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради; Виконавчий комітет Черкаської міської ради; Виконавчий комітет Миколаївської міської ради),

ВСТАНОВИВ:

21.07.2026 року Баштанським районним судом розглянута справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.
В задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволений.
Представник відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні заявив про необхідність розподілу витрат вказаної сторони на професійну правничу допомогу та бажання сторони надати суду відповідні докази на підтвердження понесених витрат, у зв`язку з цим відповідно до ч.8 ст. 141, ст. 246 ЦПК України суд надав можливість позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_2 протягом п`яти днів після ухвалення рішення надати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.
27.07.2026 року від представника позивача за зустрічним позовом через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему надійшла заява з додатками про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат вказаної сторони на професійну правничу допомогу на загальну суму 79 235 грн (заява сформована в системі 26.07.2026 року).
У зв`язку з перебуванням судді у відпустці заява про ухвалення додаткового рішення передана судді для розгляду 11.08.2026 року після завершення відпустки.
06.08.2026 року від представника відповідача за зустрічним позовом через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в яких сторона відповідача за зустрічним позовом вважала заявлені стороною позивача за зустрічним позовом до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 79 235 грн завищеними, такими, що не були неминучими та не відповідають фактичному обсягу наданих послуг та категорії і складності справи. Натомість з врахуванням майнового стану відповідачки за зустрічним позовом та описаних вище обставин сторона відповідача за зустрічним позовом просила зменшити розмір вказаних витрат до суми, яка не перевищує 5000 грн. 

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У зв`язку з цим суд вирішує питання про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питань розподілу судових витрат без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Факт понесення позивачем за зустрічним позовом витрат на професійну правничу допомогу підтверджується наданими суду копіями відповідного договору про надання правничої допомоги, ордером на надання правничої допомоги, детальними описами виконаних робіт та квитанціями про оплату витрат.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 15.06.2021 року по справі №159/5837/19 витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Відповідно до визначеної в ст. 11 ЦПК України пропорційності як загальної засади цивільного судочинства, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо
Тому при вирішенні питання про розподіл між сторонами понесених позивачем за зустрічним позовом витрат на професійну правничу допомогу суд, в першу чергу, керується принципом пропорційності та враховує ряд обставин.
По-перше, спір між сторонами в даній справі, в першу чергу, має бути спрямований не на захист власне їх прав, а на забезпечення найвищих інтересів дитини сторін та спрямованість і завдання судового провадження у даній справі та всі процесуальні дії мали визначатись саме досягненням вказаної мети. За такого, і спір, в першу чергу, вирішений саме на користь та в інтересах дитини. 
По-друге, даний спір про визначення місця проживання дитини був ініційований позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 , а зустрічний позов ОСОБА_2 був процесуальною реакцією на первісний позов.
По-третє, як слідує з матеріалів справи №468/1452/24, зустрічна позовна заява ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини одразу була подана його представником адвокатом Кур`ян В.В., отже позивач за зустрічним позовом мав би передбачити понесення ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі міг передбачити, що пред`явлення зустрічного позову зумовить проведення підготовчого провадження спочатку, що потребуватиме кількох засідань, також з врахуванням приписів ст. 19 СК України щодо обов`язкової участі в даній категорії справ органу опіки та піклування та обов`язковості надання ним відповідного висновку і врахуванням проживання сторін не за місцем реєстрації, міг передбачити можливі складності в отриманні такого висновку, як наслідок цього – можливі відкладення розгляду.
Разом з тим, у зустрічній позовній заяві позивач за зустрічним позовом вказав, що у зв`язку з розглядом вказаної справи планує понести витрати на правничу допомогу в сумі 35 750 грн, вказавши їх в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат.
Проте за результатами розгляду даної справи позивач за зустрічним позовом заявив про необхідність розподілу понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 79 235 грн, що більш ніж у двічі перевищує попередньо заявлену суму.
Натомість згідно з ч.4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
За такого, з врахуванням описаного вище, суд, керуючись принципом пропорційності та положеннями ч.4 ст. 141 ЦПК України, відмовляє стороні позивача за зустрічним позовом у відшкодуванні судових витрат в частині такого істотного перевищення заявлених до відшкодування витрат над витратами, які сторона очікувала понести та визначила в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, на суму 43 485 грн. 

Також за послідовною практикою Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Згідно з ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, дана справа не має значної складності щодо обсягу доказів та встановлення фактичних обставин спору, має типовий характер для справ про визначення місця проживання дитини. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, зафіксованої зокрема у рішеннях у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року та у справі «Гімайдуліна та інші проти України» від 10.12.2009 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
За такого, з врахуванням принципу пропорційності судових витрат предмету спору, з врахуванням критерію реальності адвокатських витрат та їх дійсної необхідності, з врахуванням майнового стану відповідача за зустрічним позовом та його заяви про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд вважає, що пропорційними та необхідними будуть витрати на професійну правничу допомогу по даній справі в розмірі 20 000 грн., яка підлягає розподілу між сторонами. 

За такого з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі20 000 грн.
Зазначене є підставою для ухвалення додаткового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 000 (двадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач за первісним позовом: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );
Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );
Треті особи:
Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради (вул. Погранична, 9 м. Миколаїв Миколаївської області, ідентифікаційний код 24060001); 
Виконавчий комітет Черкаської міської ради (вул. Байди Вишневецького, 36 м. Черкаси Черкаської області, ідентифікаційний код 04061547); 
Виконавчий комітет Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20 м. Миколаїв Миколаївської області, ідентифікаційний код 04056612).

Повне судове рішення складене 12.08.2026 року.

СУДДЯ