Справа № 303/5767/25
Провадження № 2-а/303/74/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови, видалення інформації про вчинення ним правопорушення, притягнення відповідача до адміністративної відповідальності,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора патрульної поліції взводу № 2 роти № 1 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Кобрин М.М. про визнання дій протиправними, скасування постанови, видалення інформації про вчинення ним правопорушення, притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, вказуючи, що 04.07.2025 приблизно о 23 год. 15 хв. він рухався на автомобілі державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. О. Духновича в м. Мукачево, побачивши позаду патрульне авто з мерехтливими червоними проблисковими маячками він зупинився. До автомобіля підійшов інспектор патрульної поліції Кобрин М.М. та повідомив, що він скоїв адміністративне правопорушення, оскільки на автомобілі не освітлюється державний номерний знак, з чим він не погодився. На підтвердження наявності вказаної несправності інспектор запропонував разом перевірити вказане. Відстебнувши пасок безпеки він вийшов з транспортного засобу та підійшов разом з працівником поліції до номерних знаків і побачив, що номерний знак підсвічується. Додатково працівник поліції повідомив, що він не був пристебнутий паском безпеки, з чим він також не погодився, оскільки відстібнув пасок безпеки для того щоби вийти з автомобіля. Він запропонував надати докази зазначеного порушення, але працівник поліції цього не зробив. Він також відмовився надати відповідачу посвідчення водія та реєстраційний талон транспортного засобу, оскільки правопорушення не вчиняв, а тому вимоги поліцейського незаконні. У зв`язку з незаконністю дій працівників поліції він викликав слідчо-оперативну групу, але остання його доводи до уваги не взяла. Не погоджуючись з вчиненням правопорушення він вимагав забезпечити присутність адвоката, а в процесі роз`яснення поліцейським його прав заявив клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки його захисник знаходиться за межами м. Мукачева, але поліцейський проігнорував його законні вимоги. Він заперечував свою вину, але поліцейський в порушення вимог ст. 256 КУпАП не склав протокол про адміністративне правопорушення, а незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. Вважав, що факт вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачем не доведено. Зміст постанови не відповідає вимогам п. 24 постанови Пленуму ВС від 23.12.2005 № 14. Інспектор не роз`яснив йому положення ст. 268 КУпАП, не надав достатньо часу для підготовки до розгляду справи, залучення адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, чим порушив його процесуальні права. Просив поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 04.07.2025 серія ЕНА № 5143278, скасувати постанову серія ЕНА № 5143278 від 04.07.2025, визнати незаконними дії інспектора Кобрина М.М. по складанню постанови серії ЕНА № 5143278 від 04.07.2025 та притягнення його до адміністративної відповідальності. Викреслити з відповідної бази даних запис про здійснення ним правопорушення, передбаченою постановою серії ЕНА № 5143278 від 04.07.2025. Притягнути до адміністративної відповідальності інспектора Кобрина М.М.
Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора патрульної поліції взводу № 2 роти № 1 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Кобрин М.М. про скасування постанови залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позову.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.08.2025 поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду, замінено неналежного відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області в особі інспектора патрульної поліції взводу № 2 роти № 1 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону УПП в Закарпатській області ДПП лейтенанта поліції Кобрин М.М. на належного відповідача Департамент патрульної поліції, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними, скасування постанови, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Представник Департаменту патрульної поліції подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі з наступних підстав. Так, 04.07.2023 екіпажем патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції під час патрулювання в м. Мукачево по вул. Олександра Духновича виявлено транспортний засіб Volkwagen Golf, державний номер НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом в якому не працювало освітлення заднього номерного знаку, що дає можливість ідентифікувати з відстані 20 метрів та при цьому не був пристебнутий паском безпеки відповідно до п. 2.3 ПДР України, своїми діями водій скоїв правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. На підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» транспортний засіб було зупинено. Інспектор підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину, підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР України. Підійшовши до водія інспектор встановив, що водій не пристебнутий паском безпеки, а в замку паска безпеки була встановлена заглушка. Зазначеним ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушив вимоги п. 2.3 в ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП. Інспектор виніс постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 510 грн, відповідно до санкції статті. При цьому всі усні пояснення позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення була оголошена позивачу. Згідно ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та запропоновано під підпис отримати її копію (підтверджується підписом позивача в постанові про адміністративне правопорушення ЕНА № 5143278 від 04.07.2025). Позивач посилається на те, що поліцейським не було пред`явлено доказів скоєння адміністративного правопорушення, але зазначене спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського БК 473914. Так, о 23 год. 14 хв. 30 сек. - поліцейський підходить до водія та повідомляє причину зупинки, а саме неналежним чином освітлюється номерний знак, так що не дає можливості його ідентифікувати з відстані 20 м. Також під час спілкування з водієм, поліцейським встановлено, що водій не був пристебнутий засобами пасивної безпеки, а в замку паска безпеки була наявна заглушка, що не заперечувалося водієм на місті події. О 23 год. 18 хв. 30 сек. - водій відмовляється пред`явити посвідчення водія та зазначає, що в нього немає посвідчення водія. О 23 год. 32 хв. 40 сек. - поліцейський повідомляє про те, що на водія буде винесена постанова про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення пункту 2.3. в ПДР. О 23 год. 33 хв. - поліцейський ознайомлює водія з правами особи, яка притягається до відповідальності за ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. О 23 год. 54 хв. - позивач ставить підписи у постанові про ознайомлення з правами особи, яка притягається до відповідальності та отримує копію такої. Відеозапис здійснено відповідно до вимог положень ч. 1 ст. 40, п. 9 ч.1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Наданий суду відеозапис повністю спростовує доводи позивача. Щодо ознайомлення позивача з правами особи, яка притягається до відповідальності та надання позивачу можливості скористатись такими, зазначив, що за допомогою нагрудної камери поліцейського №473914 зафіксовано, що о 23 год. 33 хв. 04.07.2025 поліцейський ознайомлює водія з правами особи, яка притягається до відповідальності за ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Що стосується клопотання позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату, то відповідно до частини 1 статті 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Оскільки повноваження УПП в Закарпатській області поширюються на всю область, то таким чином, поліцейський відмовив позивачу у відкладенні розгляду справи та прийняв рішення на місці скоєння правопорушення, що відповідає висновку Конституційного Суду України у рішенні від 25.05.2015 у справі №1-11/2015. Крім того, позивач зазначив, що постанова серії ЕНА № 5143278 від 04.07.2025 не відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, так як в ній не зазначені докази скоєння правопорушення. Але відповідно до пункту 2 розділу IV Наказу - зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Відповідно до частини 3 статті 283 КУпАП - постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Таким чином, у статті 283 КУпАП не передбачено зазначення доказів в змісті постанови про адміністративні правопорушення. А відповідно до пункту 10 Розділу 4 Наказу МВС від 07.11.2015 № 1395 - поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що узгоджується зі змістом ст. 252 КУпАП. Аргумент позивача щодо незазначення доказів в постанові серії ЕНА № 5143278 не заслуговує на увагу, так як такий не вимагається законодавством. Крім того, посилання позивача на постанову Пленуму ВС від 23.12.2005 № 14 безпідставне, оскільки вона не поширюється на розгляд поліцейським справи про адміністративні правопорушення, а адресована судам для своєчасного і правильного розгляду справ про деякі злочини та адміністративні правопорушення, зокрема за ч. 5 ст. 121 КУпАП. У випадку встановлення судом наявності недоліків в діях поліцейського під час розгляду справи посилався на постанову ВС від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 в якій, зазначено, що формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення. Крім того, у постановах ВС від 11.09.2018 у справі №826/11623/16, від 14.08.2018 у справі №826/15341/15 зазначено, що скасування постанови з однієї лиш формальної підстави не забезпечить дотримання принципу справедливості та не спростує вчиненого позивачем правопорушення. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. 
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. 
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
ЗУ «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року N 1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).
Відповідно до п. 1.1 Правил останні відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з п. 2.3в Правил водієві для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 04.07.2025 о 23 год. 13 хв. 21 сек., керував транспортним засобом та був зупинений згідно ст. 35 «Про «Національну поліцію», в ході чого було встановлено, що водій не був пристебнутий паском безпеки, оскільки користувався засобами, які унеможливлюють користування паском безпеки – заглушкою, а також водій не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.3.в ПДР - порушення правил користування ременями безпеки.
Приписи ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами ч. ч. 1-3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно зі ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
У даному випадку, для підтвердження факту порушення позивачем пункту п. 2.3в ПДР України відповідач в силу положень ст. 251 КУпАП повинен надати належні та допустимі докази, які підтверджують вчинення особою правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постанові від 17 липня 2019 року у справі №295/3099/17.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи.
Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підтвердження факту порушення позивачем п. 2.3в Правил дорожнього руху за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП відповідачем надано суду відеозапис, але дослідженням такого не встановлено той факт, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не був пристебнутий паском безпеки. Також зазначений відеозапис не підтверджує визнання ОСОБА_1 того факту, що він не був пристебнутий ременем безпеки.
Таким чином, позивачем не надано суду жодного доказу, який свідчив би про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП України.
За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Крім того, суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд
З огляду на викладене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю.
Водночас позовні вимоги позивача про визнати незаконними дії інспектора Кобрина М.М. по складанню постанови серії ЕНА № 5143278 від 04.07.2025 та притягнення його до адміністративної відповідальності не підлягають задоволенню, оскільки ч. 3 ст. 286 КАС України передбачена можливість прийняття судом певних рішень, а саме: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, до яких не відноситься заявлена позивачем вимога.
Також відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд не наділений повноваженнями на прийняття рішень щодо викреслення з відповідної бази даних запису про здійснення правопорушення, передбаченою постановою серії ЕНА № 5143278 від 04.07.2025 та притягнення до адміністративної відповідальності інспектора Кобрина М.М., тому ці позовні вимоги також не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 241-246, 268-272, 286 КАС України, ст. 121, 251 КУпАП, «Правилами дорожнього руху», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, суд 
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108646) про скасування постанови - задовольнити частково.
Скасувати постанову серії ЕНА № 5143278 від 04.07.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя