Справа № 523/7235/26
Провадження №2/523/5215/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"11" вересня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі
головуючої судді - Середи І.В., 
за участю секретаря – Ячменьової Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

УСТАНОВИВ:
09 квітня 2026 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 28567,43 грн за кредитними договорами, укладеними відповідачкою з кредитодавцями, право вимоги за яким набув позивач.. 
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 02 березня 2025 року відповідач уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір кредитної лінії № 8869833, зобов`язання за якими належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 18247,43 грн.
27 березня 2025 року між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги, в тому числі до відповідачки за кредитним зобов`язанням № 8869833 на суму 18247,43 грн.
30 березня 2025 року відповідачка уклала з ТОВ «Стар Файненс Груп» кредитний договір № 65278-03/2025, зобов`язання за яким належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 10320 грн.
На підставі договору факторингу, укладеним 28 серпня 2025 року з первісним кредитодавцем, позивач набув право грошової вимоги за вказаними кредитними зобов`язаннями відповідачки.
Загальна сума грошової вимоги до відповідачки складає 28567,43 грн, які позивач просить стягнути разом із понесеними судовими витратами.
14 квітня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та згоду на заочний розгляд справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте судова повістка повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Судом враховуються також судові повістки у електронному вигляді, доставлені на засоби зв`язку, зазначені відповідачкою під час укладення кредитних договорів.
Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається такою, що повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, із клопотаннями до суду не зверталася.
Відповідачка в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи встановлено, що 02 березня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 у електронній формі уклали договір кредитної лінії № 8869833, відповідно до якого Товариство надало відповідачці кредит у розмірі 5000 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку НОМЕР_1 строком на 364 дні до 28 лютого 2026 року зі сплатою процентів за користування кредитом із фіксованою процентною ставкою – 0,95 % за кожен день та комісії за надання кредиту у розмірі 17,25 % від суми кредиту, що складає 862,50 грн, а також пені у випадках та розміру передбачених договором.
Відповідачка підписала договір одноразовим ідентифікатором – 727806.
02 березня 2025 року о 21:43 годині кредитодавець перерахував на картку відповідачки № НОМЕР_1 кредитні кошти у розмірі 5000 грн.
Проте ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим станом на 26 червня 2025 року за розрахунком кредитодавця з урахуванням внесених сум за період з 02 березня по 26 червня 2025 утворилася заборгованість у розмірі 18247,43 грн, з яких 4962 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 3535,43 грн – заборгованість за процентами та 9750 грн – неустойка.
27 березня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивач уклали договір факторингу № 27/03/25 та додаткову угоду до нього № 8 від 26 серпня 2025 року, за умовами якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги, в тому числі і до відповідачки за кредитним зобов`язанням № 8869833 від 02 березня 2025 року за плату та на умовах, визначених цим договором.
Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрах боржників, зокрема реєстр № 13 від 26 серпня 2025 року, що є невід`ємною частиною договору факторингу. Факт прийому-передачі реєстру боржників підтверджується актом від 26 серпня 2025 року.
З моменту отримання права вимоги позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій.
30 березня 2025 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту № 65278-03/2025, за умовами якого Товариство надало відповідачці кредит у розмірі 3000 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку відповідачки НОМЕР_2 строком на 120 днів на споживчі цілі з 30 березня 2025 року по 27 липня 2025 року зі сплатою процентів у розмірі 0,90 % у день на залишок заборгованості та комісії за надання кредиту у розмірі 10 % від суми кредиту, що складає 300 грн, а ОСОБА_1 зобов`язана була сплачувати платежі відповідно до графіку платежів.
Умовами договору передбачено, що у випадку прострочення платежів Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу у розмірі у розмірі 100 % від суми заборгованості (п. 5.3 договору).
Усі основні умови кредитування були відображені у паспорті споживчого кредиту, який відповідачка підписала одноразовим ідентифікатором до підписання договору – W522.
Договір про надання кредиту та графік платежів підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором – Y724.
Відповідачка належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 10320 грн, з яких 3000 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 2430 грн – заборгованість за процентами, 4890 грн – заборгованість за штрафом відповідно до п. 5.3 договору за прострочення платежів відповідно до графіку.
28 серпня 2025 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та позивач уклали договір факторингу № 28082025, за умовами якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги, у тому числі і до відповідачки за кредитним зобов`язанням № 65278-03/2025 від 30 березня 2025 року, за плату та на умовах, визначених цим договором.
Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрі боржників, що є невід`ємною частиною договору.
З моменту отримання права вимоги позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій.
Таким чином через порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань з повернення грошових коштів утворилася заборгованість у загальному розмірі 28567,43 грн, з яких:
за кредитним договором № 8869833 від 02 березня 2025 року – 18247,43 грн;
за кредитним договором № 65278-03/2025 від 30 березня 2025 року у розмірі 10320 грн.
Отже, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за вищевказаними кредитними зобов`язаннями на загальну суму 28567,43 грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Як встановлено судом, ОСОБА_1 , уклавши кредитний договір, взяла на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів, сплати процентів та інших платежів, передбачених договором.
При цьому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення неустойки у вигляді штрафу та пені за невиконання відповідачкою умов договору суперечить чинному законодавству з наступних підстав.
Відповідно до вимог п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні, і наступними Указами воєнний стан був продовжений, а Указом Президента № 342/2026 р від 27 квітня 2026 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 04 травня 2026 року строком на 90 діб.
Таким чином, враховуючи вказану норму, у задоволенні вимоги про стягнення пені у розмірі 9750 грн, нарахованої за невиконання відповідачкою кредитних зобов`язань за договором № 8869833 від 02 березня 2025 року, та про стягнення штрафу у розмірі 4890 грн, нарахованого за невиконання відповідачкою кредитних зобов`язань за договором № 65278-03/2025 від 30 березня 2025 року, слід відмовити.
Отже, встановлення судом факту неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, що вказує на обґрунтованість пред`явлених позовних вимог у частині стягнення заборгованості у загальному розмірі 13927,43 грн, з яких заборгованість за кредитним договором № 8869833 від 02 березня 2025 року – 8497,43 грн, з яких 4962 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 3535,43 грн – заборгованість за процентами; за кредитним договором № 65278-03/2025 від 30 березня 2025 року у розмірі 5430 грн, з яких 3000 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 2430 грн – заборгованість за процентами.
З боку відповідачки суду не наданого жодного належного та допустимого доказу на спростовування доводів, викладених позивачем.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1622,49 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 354-355 ЦПК України –
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: вул. Лісова, 2, м. Бровари, Київська область, 01032) заборгованість за:
кредитним договором № 8869833 від 02 березня 2025 року – 8497,43 грн, з яких 4962 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 3535,43 грн – заборгованість за процентами; 
за кредитним договором № 65278-03/2025 від 30 березня 2025 року у розмірі 5430 грн, з яких 3000 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 2430 грн – заборгованість за процентами, всього на загальну суму 13927,43 грн, а також судовий збір у розмірі 1622,49 грн.
В іншій частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення складено 11 вересня 2026 року.

Суддя