| | Справа № 304/920/26 Провадження № 3/304/424/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
| 07 серпня 2026 року | м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали (протокол серії ЕПР1 № 660804 від 08.05.2026 року, протокол серії ЕПР1 № 660797 від 08.05.2026 року), які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Тур`я Пасіка Закарпатська область, не одруженого, утриманців немає, не працюючого, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст. ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

08 травня 2026 року о 17-00 годині, рухаючись по вул.Духновича, 12 в с.Тур`я Пасіка Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом – автомобілем марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на огорожу та після дорожньо-транспортної пригоди  ОСОБА_2  з місця події зник, залишивши місце ДТП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками та своїми діями ОСОБА_2 порушив п.12.1, п.2.1.ґ, п.2.1.б, п.2.1.0, п.2.10а Правил дорожнього руху.
Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за кваліфікуючими ознаками ст.124 КУпАП, а саме: порушення водіями ПДР, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна; та кваліфікуючими ознаками ст.122-4 КУпАП, а саме: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, 14.05.2026 року вищевказані адміністративні матеріали розподілені в провадження судді Перечинського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В.
Постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 07.08.2026 року протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 660804 від 08.05.2026 та протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 660797 від 08.05.2026 - об`єднані в одне провадження про адміністративне правопорушення, за Єдиним унікальним номером судової справи №304/920/26 (провадження №3/304/424/26).
В судові засідання, призначені на 26.05.2026, 04.06.2026, 12.06.2026, 09.07.2026, 30.07.2026, 07.08.2026  ОСОБА_2 повторно не з`явився, будучи належним чином та у встановленому законом порядку повідомленим про день, час та місце проведення судового розгляду справи, при цьому про причини неявки суду не повідомив, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, однак 30.07.2026 ОСОБА_2 було подано на адресу суду письмову заяву, в якій останній зазначає, що свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення він визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому, вказуючи, що збитки ним відшкодовані в повному обсязі. У поданій заяві також зазначає, що дана дорожньо-транспортна пригода трапилася через технічну несправність його транспортного засобу. Просить суворого його не карати, та застосувати до нього стягнення у виді штрафу, не позбавляти його права керування транспортним засобом, посилаючись на те, що це його єдиний спосіб заробітку, так як він здійснює транспортні перевезення на невеликі відстані на неофіційній основі. Розгляд справи просить проводити без його участі.

Потерпілий ОСОБА_3 в судові засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте 29.07.2026 потерпілим ОСОБА_3 подано до суду письмову заяву, в якій останній зазначає, що претензій до ОСОБА_2 він не має, так як завдана йому шкода була відшкодована в повному розмірі.
Враховуючи скорочені строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує, що категорія правопорушень за ст.124, ст.122-4 КУпАП не відноситься до тієї категорії справ, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП).
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Повно та всебічно вивчивши матеріали об`єднаної справи №304/920/26, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчинені інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст..122-4 КУпАП доведена у повному обсязі та підтверджується наступними доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 660804 від 08.05.2026 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 660797 від 08.05.2026, рапортом чергового інспектора ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області А.Лазар від 08.05.2026 року (а.с.2), схемою ДТП від 08.05.2026 року (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.4); письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 від 08.05.2026 (а.с.5); копією постанови серії ЕНА №7161735 від 08.05.2026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення  ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3400 грн. (а.с.6); фотосвітлиною місця події ДТП (а.с.7); копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.10.2004 року (а.с.8); повідомленням заступника начальника ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Гондорчина О.М. за вих. № 70311-2026 від 13.05.2026, з якого вбачається, що згідно бази даних ІПНП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 - посвідчення водія не видавалось (а.с.9). 
На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, що охоплюються складом ст.124, ст.122-4 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the United Kingdom), п.161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що досліджені в судовому засіданні докази є послідовними, взаємопов`язаними та такими, що не суперечать одне одному.
За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Повно та всебічно дослідивши в судовому засіданні матеріали об`єднаної справи про адміністративні правопорушення, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до статті 124 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до статті 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
За загальними правилами накладення стягнення за адміністративні правопорушення, викладеними у ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, сімейний, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно приписів ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Приймаючи до уваги характер та обставини вчинення адміністративних правопорушень, їх суспільну небезпеку, враховуючи особу правопорушника, його молодий вік, матеріальний та сімейний стан, також його ставлення до скоєного, який свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому розкаявся, також суд враховує ті обставини, що ОСОБА_2 вчинив суспільно-небезпечні, грубі адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст.122-4 КУпАП, які відносяться до категорії підвищеної суспільної небезпечності.
Разом з тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, раніше (протягом року) до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувався, оскільки такі відомості у матеріалах об`єднаної справи відсутні, при цьому враховує, що ОСОБА_2 вчинив грубі суспільно-небезпечні адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124,122-4 КУпАП. Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, регулярного доходу та постійного джерела прибутку не має, та враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_2 , такі як повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, та відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, а також приймаючи до уваги позицію потерпілого ОСОБА_3 , висловлену ним у письмовій заяві від 29.07.2026 року, та в якій зазначає, що претензій до ОСОБА_2 він немає, так як завдана йому матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі, та суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ОСОБА_2 нових правопорушень, застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що безпосередньо визначено санкцією за більш суворе правопорушення, передбачене ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2 та при призначенні стягнень за вчинення декількох правопорушень суд застосовує положення ст.36 КУпАП.
Крім того, відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 13, 31, 33, 36, 122-4, 124, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суддя –
П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі положень ч.2 статті 36 КУпАП призначити ОСОБА_4 остаточне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Адміністративний штраф сплачувати за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у Закарпатській області/Закарпатська область/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA538999980313030149000007001, призначення платежу: «адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», код 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі - 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA908999980313111256000026001, призначення платежу: «Судовий збір на користь держави», код 22030106).
Роз`яснити правопорушнику, що згідно частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.
Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя
Перечинського районного суду
Закарпатської області:        Ю.В. СИДОРЕНКО