ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2026 року
м. Київ
справа № 753/13525/25
провадження № 61-7965св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачка -  ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Панова Ірина Юріївна, на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2026 року у складі судді Маркєлової В. М. та постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2026 року у складі колегії суддів: Оніщука М. І., Шебуєвої В. А., Кафідової О. В.
Короткий зміст позовних вимог
1. У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та припинення стягнення аліментів.
2. На обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1 зазначав, що вони з ОСОБА_2 познайомилася на початку 2015 року і почали разом проживати однією сім`єю з липня 2015 року в його будинку, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 .
3.  ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 . Запис про батька дитини було здійснено на підставі заяви матері та батька про визнання батьківства № 387 від 08 жовтня 2016 року.
4. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 
2023 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/25 частини від доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10 лютого 2023 року до досягнення дитиною повноліття (справа № 753/2276/23).
5. Постановою Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року скасовано рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 
2023 року та ухвалено нове судове рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 10 лютого 2023 року до досягнення дитиною повноліття.
6. Посилався на те, що у нього наявні сумніви щодо його біологічного батьківства відносно дитини - ОСОБА_3 . В досудовому порядку він намагався з`ясувати своє батьківство, направив ОСОБА_2 відповідний лист, однак вона його не отримала.
7. Ураховуючи наведене  ОСОБА_1 просив суд: 
- виключити відомості про нього, як батька дитини, з актового запису № 3495 про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 08 жовтня 2016 року Дарницьким районним в місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві;
- звільнити його від сплати на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10 лютого 
2023 року і до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року у справі 
№ 753/2276/23.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
8. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2026 року прийнято відмову сторони позивача від позову. Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та припинення стягнення аліментів закрито. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь 
ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.
9. Суд першої інстанції прийняв відмову позивача від позову та відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України закрив провадження у справі.
10. Крім того, суд урахував, що відповідачка просила стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу. Встановивши, що відповідачка понесла витрати на професійну правничу допомогу, врахувавши результат розгляду справи, обсяг наданих послуг та заперечення позивача проти суми заявлених судових витрат, які підлягають відшкодуванню, суд першої інстанції вважав, що витрати у розмірі 15 000,00 грн є завищеними, а тому наявні правові підстави для їх зменшення.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
11.  ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь відповідачки витрат на правничу допомогу, оскаржив її в апеляційному порядку.
12. Постановою Київського апеляційного суду від 28 травня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Пановою І. Ю., залишено без задоволення. Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2026 року в частині розподілу судових витрат залишено без змін.
13. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на професійну правничу допомогу у порядку розподіл судових витрат. Визначений розмір таких витрат визнано обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи.
Узагальнені доводи касаційної скарги
14. 14 червня 2026 року  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат 
Панова І. Ю., через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою,в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2026 року в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн та постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2026 року, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.
15. Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
16. На обґрунтування підстав касаційного оскарження зазначає, що суди попередніх інстанцій не урахували, що справа № 753/13525/25 є типовою та нескладною за своєю суттю, під час її розгляду було проведено лише 1 судове засідання незначної тривалості. Адвокатом не супроводжувалось та не вживалися заходи досудового врегулювання спору. Відсутній аналіз судової практики Верховного Суду та Європейського суду з прав людини у подібних правовідносинах, що б свідчило про затрати адвокатом більшого часу. Не підтверджено збору додаткових доказів адвокатом шляхом звернення до юридичних чи фізичних осіб, подання запитів, витребування документів, інформації, які б впливали на обсяг витраченого часу. Відзив на позовну заяву складений та підписаний безпосередньо ОСОБА_2 . 
17. Також посилається на відсутність доказів здійснення оплати витрат на професійну правничу допомогу. Акцентує увагу на тому, що адвокат 
Азральян С. М. є представником ОСОБА_2 в іншій справі № 753/19777/24, яка розглядається в Дарницькому районному суді міста Києва. Оплата, здійснена ОСОБА_2 , могла відбутися за послуги, надані в цій справі.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
18. Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2026 року відкрито касаційне провадження у справі № 753/13525/25, витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
19. 30 червня 2026 року матеріали цивільної справи № 753/13525/25 надійшли до Верховного Суду.
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
20. 02 липня 2026 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить суд відмовити у її задоволенні.
21. Відзив обґрунтований посиланням на те, що суди попередніх інстанцій дійшли законного і обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування їй понесених витрат на професійну правничу допомогу. Акцентує увагу на тому, що у договорі про надання правової (правничої) допомоги 
від 12 серпня 2025 року встановлено, що послуги надаються у справі про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та звільнення від сплати аліментів. Обсяг наданих послуг включав: вивчення та юридичний аналіз наданих документів, правовідносин між позивачем та відповідачем; юридичний аналіз чинного законодавства та судової практики у справі про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та звільнення від сплати аліментів; підготовка відзиву на позов; участь у судових засіданнях. На підтвердження факту понесення таких витрат нею було надано договір № 12/08/25 про надання правової (правничої) допомоги від 12 серпня 2025 року, додаток № 1 до договору, акт виконаних робіт/наданих послуг до договору № 12/08/25 від 18 серпня 2025 року, банківський платіжний документ щодо фактичної оплати витрат у розмірі 15 000,00 грн.
Фактичні обставини справи
22. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 08 жовтня 2026 року серії 
НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 3495. Батьками є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
23. Згідно з актовим записом про народження № 3495 від 08 жовтня 2016 року, відомості про батька дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснені на підставі заява матері та батька про визнання батьківства № 387 
від 08 жовтня 2016 року.
24. Постановою Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року скасовано рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 
2023 року та ухвалено нове про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку, починаючи з 10 лютого 2023 року до досягнення дитиною повноліття.
25. Відповідно до висновку експерта № 3030 за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, складеного 07 листопада 2025 року судовим експертом Київського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, Половньов Ю. О., ІНФОРМАЦІЯ_3 , ймовірно, є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ймовірність цього складає 99,99999%.
26. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2026 року прийнято відмову сторони позивача від позову.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
27. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
28. Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
29. Частиною першою статті 400 ЦПК Українипередбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
30. Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
31. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
32. Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
33. Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
34. З урахуванням доводів касаційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Панова І. Ю., які стали підставою для відкриття касаційного провадження, справа переглядається в касаційному порядку в частині вирішення питання про відшкодування відповідачці витрат на професійну правничу допомогу, надану у суді першої інстанції.
35. У справі, що переглядається в касаційному порядку, суд першої інстанції прийняв відмову позивача від позову та закрив провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.
36. Відповідачка просила суд стягнути на її користь в порядку відшкодування судових витрат понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 15 000,00 грн.
37. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
38. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору й стримування від подання безпідставних позовів (скарг).
39. Відповідно до частини другої статті 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
40. Згідно з частиною третьою статті 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.
41. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
42. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
43. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
44. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
45. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
46. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
47. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
48. Судами попередніх інстанцій встановлено, що професійну правничу допомогу ОСОБА_2 у суді першої інстанції надавала адвокат Азральян С. М. на підставі договору № 12/08/25 про надання правової (правничої) допомоги від 12 серпня 2025 року. 
49. Згідно з пунктом 1.3 зазначеного договору клієнт уповноважив адвоката бути його представником у Дарницькому районному суді міста Києва, Київському апеляційному суді, Верховному Суді у справі про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та звільнення від сплати аліментів.
50. Розмір витрат на правничу допомогу, гонорару за надання правничої допомоги та перелік правничих послуг між клієнтом та адвокатом встановлюється за домовленістю сторін у фіксованій сумі та викладається в додатках до договору, які є невід`ємною частиною цього договору. Оплата може здійснюватися шляхом попередньої оплати, протягом 5 (п`яти) днів від дати укладення договору. Надання правничої допомоги за цим договором сторони підтверджують актами виконаних робіт/наданих послуг до договору (пункт 4.1 договору).
51. Відповідно до пункту 1.1 додатку № 1 до договору № 12/08/2025 про надання правової (правничої) допомоги клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу у обсязі, вказаному у цьому додатку, та з оплатою клієнтом гонорару і компенсацією: представництво клієнта в Дарницькому районному суді місті Києва; вивчення та юридичний аналіз наданих документів, правовідносин між позивачем та відповідачем; юридичний аналіз чинного законодавства та судової практики у справі про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та звільнення від сплати аліментів; підготовка відзиву; участь у судових засіданнях суду першої інстанції.
52. Згідно з пунктом 2 додатку № 1 до договору № 12/08/2025 клієнт сплачує адвокату гонорар за правничу допомогу у фіксованій сумі у розмірі 15 000,00 грн. без ПДВ шляхом попередньої оплати, протягом 5 (п`яти) днів від дати укладення договору.
53. На підтвердження надання зазначених вище послуг та їх оплати до матеріалів справи також надано акт виконаних робіт/наданих послуг до договору № 12/08/25 від 18 серпня 2025 року та квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 1.259737901.1 від 13 серпня 2025 року, призначення платежу: сплата за послуги адвоката по договору № 12/08/25 від 12 серпня 2025 року.
54. Оцінюючи обґрунтованість заявленого відповідачкою розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу за результатами розгляду справи, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, вважав, що заявлений до відшкодування розмір таких витрат є завищеним. Урахувавши результат розгляду справи, обсяг наданих послуг та заперечення позивача проти суми заявлених судових витрат, суд вважав, що реальним, розумним та пропорційним складності справи є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачкою у суді першої інстанції, у сумі 12 000,00 грн.
55. Колегія суддів загалом погоджується із зазначеними висновками судів попередніх інстанцій.
56. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
57. Верховний Суд уже неодноразово наголошував, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
58. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, 
від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19, від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 та інших.
59. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2026 року у справі № 740/1678/17 наголошено, що указана судова практика є незмінною.
60. Відповідно до статей 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
61. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
62. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин, їх значенням для сторін, а також нормами процесуального права, які підлягають застосуванню, та надавши належну правову оцінку поданим відповідачкою доказам понесення витрат на професійну правничу допомогу у справі, що переглядається, урахувавши реальність таких витрат, їх необхідність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, проведених процесуальних дій та фінансового стану обох сторін, дійшов загалом обґрунтованого висновку щодо визначення розміру понесених відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12 000,00 грн.
63. Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів понесення відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, яким, як суд першої, так і суд апеляційної інстанції, надали належну правову оцінку.
64. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц). 
65. Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
66. З урахуванням доводів касаційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Панова І. Ю.,які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Панова Ірина Юріївна, залишити без задоволення.
2. Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 16 лютого 2026 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович