ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/14061/25
провадження № 2/753/546/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з зазначеним позовом.
Просить суд (з урахуванням клопотання про зменшення розміру позовних вимог): стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 6668040125 від 12.01.2025 у розмірі 40 500,00 грн, яка складається з: 18 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 22 500,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами (за період з 12.01.2025 по 24.06.2025 включно).
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» та Відповідач 12.01.2025 уклали договір про надання споживчого кредиту в електронній формі. Кредитор виконав свої зобов`язання та перерахував Відповідачу кредитні кошти у розмірі 18 000,00 грн на його банківську картку. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував у зв`язку з чим утворилась зазначена заборгованість. 
Ухвалою від 01.08.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи; задовольнив клопотання позивача про витребування доказів.
14.10.2025 до суду від АТ «Універсал банк», на виконання вимог ухвали суду від 01.08.2025, надійшли витребувані документи.
Ухвалою від 26.01.2026 суд перейшов до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач просить проводити розгляд справи без участі його представника.
Відповідачка подала до суду заяву, у якій просила здійснювати розгляд справи без її участі та зазначила, що вона не ухилялася від виконання покладених на неї зобов`язань. Вона зверталася до Позивача з проханням про реструктуризацію боргу, однак їй було відмовлено. Також Відповідачка посилалася на складні життєві, фінансові обставини та стан здоров`я. Відповідачка просила врахувати її добросовісну поведінку, зменшити розмір заявлених до стягнення відсотків та штрафів, зарахувати усі сплачені нею кошти у загальному розмірі 4 680,00 грн як погашення виключно тіла кредиту, а також вказувала на непрозорість розрахунку та порушення її прав щодо обробки персональних даних через відкликання нею відповідної згоди.
Суд розглянув справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. 
Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина перша статті 205 ЦК України)
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (частина перша статті207 ЦК України).
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України).
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про споживче кредитування", який встановлює, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1-1 частини першої статті 1).
Також цей Закон встановлює, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (пункт 4 частини першої статті 1, абзац четвертий частини другої статті 8).
Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) зазначаються у договорі про споживчий кредит (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування").
12.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», найменування якого на підставі рішення єдиного учасника змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА», та ОСОБА_1 було укладено Договір надання грошових коштів у кредит № 6668040125.
Договір було укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідачка підписала договір за допомогою одноразового ідентифікатора 4661.
Відповідно до умов кредитного договору сторони погодили, зокрема:
розмір кредиту - 18 000,00 грн,
строк кредитування - 360 днів,
процентну ставку - 1% на день - протягом перших 180 днів, 0,87% - починаючи зі 181 дня, знижена - 0,1% на день,
комісію за видачу кредиту - 15 % від суми кредиту.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Кредитодавець виконав свої зобов`язання та надав Відповідачці кредит на загальну суму 18 000,00 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку Відповідачки № НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією платіжного сервісу EasyPay від 12.01.2025 та інформацією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», наданою на виконання вимог ухвали суду.
Отже, позивач довів факт надання грошових коштів у розмірі 18 000,00 грн на умовах, які були узгоджені з відповідачем (строк повернення, порядок нарахування відсотків, процентна ставка), однак відповідач у добровільному порядку не виконував свої зобов`язання щодо повернення коштів за кредитним договором, тому заборгованість відповідача за тілом кредиту у розмірі 18 000,00 грн є повністю доведеною, а вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо нарахування відсотків.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку заборгованості, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначення позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15; постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 (пункт 33), постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 925/872/21 (пункт 76); постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц).
24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX.
Пунктом 5 розділу I цього Закону було внесено зміни Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, статтю доповнити частиною п`ятою такого змісту: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %».
Дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом (пункт 2 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX).
Отже, за загальним правилом норма частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження ставки застосовується до договорів про споживчий кредит, укладених починаючи з 24 грудня 2023 року. Водночас до договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, вимога щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовується виключно у випадку, якщо строк дії таких договорів було продовжено.
Також цим же Законом розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, яким передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року) - 2,5%; протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року) - 1,5%.
У цій справі, що розглядається, кредитний договір був укладений після набрання чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування», тому пункт 17 Перехідних положень не може бути застосований до спірних правовідносин.
Для нових договорів діє норма частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», тому максимальний розмір денної процентної не може перевищувати 1%. 
Водночас умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
Умовами договору передбачено стандартну процентну ставку у розмірі 1% за кожен день користування кредитом, що відповідає вимогам закону та не перевищує встановлений максимальний розмір.
Суд, вивчивши розрахунок заборгованості, долучений до позовної заяв встановив, що за період з 12.01.2025 по 24.06.2025 (164 дні) Позивач нарахував відсотки у розмірі 29 520,00 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості, Відповідачкою було сплачено 3 240,00 грн (з яких 540,00 грн зараховано на погашення процентів та 2 700,00 грн зараховано на погашення комісії за видачу кредиту). 
Також, згідно із заявою Позивача про зменшення розміру позовних вимог, Відповідачка додатково сплатила 1 440,00 грн. Загальна сума сплат Відповідачки за договором становить 4 680,00 грн.
Суд відхиляє клопотання Відповідачки про зарахування усіх сплачених нею коштів у розмірі 4 680,00 грн виключно в рахунок погашення тіла кредиту з огляду на таке.
Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Відповідно до частини третьої статті 19 Закону України «Про споживче кредитування» та п. 6.6. кредитного договору позичальник здійснює платежі з погашення заборгованості за Договором у розмірі та у строки визначені Договором. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Товариства у черговості визначеній в Законі України «Про споживче кредитування», зокрема: У першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. У другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом. У третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до Договору.
Позивач правомірно зарахував сплачені Відповідачкою кошти у сумі 4 680,00 грн на погашення нарахованих процентів та комісії, тому суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання відповідачки.
Суд відмовляє у задоволенні клопотання Відповідачки щодо звільнення її від сплати відсотків через стан здоров`я та скрутне матеріальне становище, оскільки норми цивільного законодавства не передбачають правових підстав для звільнення позичальника від обов`язку сплати процентів за користування кредитними коштами з підстав посилання на тяжкі життєві обставини або стан здоров`я, однак відповідачка не позбавлена права на звернення до суду з клопотанням про розстрочення виконання рішення.
Щодо клопотання Відповідачки про звільнення її від сплати штрафів та неустойки суд зазначає, що Позивач неустойку (штраф, пеню) Відповідачці не нараховував і до стягнення у позовній заяві не заявляв, тому права Відповідачки у цій частині порушені не були.
Таким чином, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором № 6668040125 від 12.01.2025 у розмірі 40 500,00 грн, яка складається з: 18 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 22 500,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами (за період з 12.01.2025 по 24.06.2025 включно).
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, Суд визнав, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з мотивів та розрахунку, наведеного Судом.
Щодо розподілу судових витрат. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись нормами ст. 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» заборгованість за договором № 6668040125 від 12.01.2025 у розмірі 40 500,00 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, разом - 42 922,40 грн.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА», код ЄДРПОУ 44127243, адреса: м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 10, поверх 2, офіс 5.
Відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи та складено 14.09.2026.

Суддя В.М. Маркєлова