Справа № 681/960/26
Провадження 3/681/190/2026    

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ  

"16" липня 2026 р.         м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А., 
розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності   
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої
за ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

21.06.2026 о 12 год.00 хв. встановлено, що ОСОБА_1 повторно протягом року ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України щодо дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме – вихованням дітей не займається, не забезпечує належних умов для їхнього повноцінного життя та розвитку, залишила дітей самих в будинку без нагляду дорослих; в будинку антисанітарний стан.
Такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП. 
Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд доходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного вище адміністративного правопорушення. 
Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 184КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року.
Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. 
Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у статті 150 Сімейного кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідно до частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, пояснила, що дійсно залишила своїх малолітніх дітей самих в будинку, оскільки їй потрібно було вирішувати побутові справи.
Скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується даними:
протоколів про адміністративне правопорушення серії ВБА №138750 від 23.06.2026 та серії ВБА №138751 від 23.06.2026, згідно з якими 25.05.2026 встановлено, що ОСОБА_1 повторно протягом року ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України щодо дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме – вихованням дітей не займається, не забезпечує належних умов для їхнього повноцінного життя та розвитку, залишила дітей самих в будинку без нагляду дорослих, в будинку антисанітарія; письмового пояснення ОСОБА_4 , бабусі ОСОБА_1 , в яких вказано, що остання не займається вихованням своїх двох малолітніх доньок, залишає їх без нагляду, не пере їхній одяг, не прибирає в будинку, кошти, які отримує на дітей витрачає на сторонні потреби, спілкується та приводить до будинку підозрілих людей; письмового пояснення ОСОБА_1 .
Відповідно до даних постанови Полонського районного суду Хмельницької області від 11.06.2026, що набрала законної сили 21.07.2026 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченоного ч.1 ст. 184 КУпАП.
Отже, дії ОСОБА_1 за ч.2 ст. 184 КУпАП кваліфіковано правильно.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності й застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Обираючи вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, зокрема, суд бере до уваги суспільну небезпечність цього правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.  
За положеннями ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись наведеним, ст.ст.33, 40-1, 279, 280, 283, 287, 288 КУпАП суддя,-

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави (отримувач ГУК у Хмел.обл./Полонська мтг/21081100, код отримувача ЄДРПОУ37971775, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA798999980313020106000022657, призначення платежу адміністративні штрафи та інші санкції).
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ//22030106, код отримувача ЄДРПОУ37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 призначення платежу сплата судового збору на користь держави).
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, що становитиме 3400 (три тисячі чотириста) грн.
Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців.

Суддя         Н.А.Горгулько