П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/15636/25 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В. 
Суддя-доповідач - Сушко О.О. 
07 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О. 
суддів: Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 21.11.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2263-XII від 09.04.1992.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 11.03.205 №2468 позивачу відмовлено в переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, оскільки відсутні документи про перебування на утриманні померлого чоловіка або інші документи про проживання з годувальником за однією адресою.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2263-XII від 09.04.1992 (далі - Закон № 2263-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Оскільки чоловік позивача отримував пенсію відповідно до цього Закону, то і пенсія у разі втрати годувальника повинна призначатися позивачу враховуючи норми цього Закону.
Зі статті 29 Закону № 2263-XII вбачається, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.
Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Як відомо, що позивач є непрацездатною дружиною померлого годувальника, що відповідає вимогам статті 30 Закону № 2263-XII.
Разом з тим, підставою для відмови у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника є те, що позивач не надала довідку уповноваженого органу за місцем проживання про перебування на утриманні померлого або про перебування на утриманні померлого годувальника.
З цього приводу слід звернути увагу на таке. Постановою Правління Пенсійного фонду України Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1) врегульовано порядок подання документів для призначення пенсії в т.ч. пенсії у разі втрати годувальника.
Згідно з п. 5 ст. 3 Розділу ІІ вищевказаного Порядку зазначено, що до заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника додаються документи про перебування непрацездатних членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника (крім непрацездатних дітей; непрацездатних батьків і дружини (чоловіка) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби), які передбачені пунктом 13 цього розділу.
Тобто, відповідач, посилаючись цей порядок, помилково дійшов висновків про обов`язковість надання документів про перебування непрацездатних членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника при поданні відповідної заяви про призначення пенсії. 
Оскільки позивач є дружиною померлого годувальника, що підтверджується відповідними доказами, то відсутність документів, підтверджуючих перебування позивача на утриманні померлого годувальника (чоловіка) не є підставою для відмови у призначенні пенсії у разі втрати годувальника.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.