ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/1996/26 
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ ПЛЮС»
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-ЛЕНД"
про стягнення 265 845, 84 грн
Суддя В.М. Антонова
Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Стислий виклад позовних вимог 
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ ПЛЮС» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-ЛЕНД" (надалі - відповідач) про стягнення 265 845, 84 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором №1465/ЕМА про постачання електричної енергії споживачу від 20.05.2025, в частині повної та своєчасної оплати спожитої електричної енергії в лютому 2026 року.
2. Стислий виклад позицій відповідача та інших учасників справи
Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст.178 Господарського процесуального кодексу України.
3. Процесуальні дії в справі
Позивач звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача про стягнення 405 845, 84 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі, визнано справу малозначною та постановлено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
04.08.2026 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій зазначено, що відповідачем сплачено 140 000, 00 грн, а тому заборгованість останнього за договором №1465/ЕМА про постачання електричної енергії споживачу від 20.05.2025 складає 265 845, 84 грн, також, у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог, просить суд повернути 1 680, 01 грн сплаченого судового збору.
Так, відповідно до п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи викладене вище, дослідивши надану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд визнає її такою, що подана з дотриманням приписів чинного процесуального законодавства, зокрема положень ч.5. ст.46, ст.170 Господарського процесуального кодексу України, тому приймає до розгляду заяву позивача та визначає ціну позову з її урахуванням.
Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 06.07.2026, яка отримана останнім 25.07.2026, що підтверджується трекінгом поштового відправлення №RO67220934583.
За відсутності відзиву від відповідача суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.
Враховуючи викладене вище, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
20.05.2025 між позивачем (далі - постачальник) та відповідачем (далі - споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №1465/ЕМА (далі - договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.
Згідно із п.3.1. договору, планові обсяги споживання електричної енергії споживачем узгоджуються cсторонами у додатку 3 до договору.
Пунктами 5.1., 5.2. договору, встановлено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з додатком 2 до договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в додатку 2 до договору.
Відповідно до п.5.13. договору, постачальник до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки, складає і підписує акт приймання-передачі електричної енергії (далі – акт) та направляє два примірники такого акта споживачу.
Споживач протягом 2 (двох) робочих днів з дати одержання акта зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. (п.5.14. договору).
Згідно із п.5.15. договору, у випадку невиконання обов`язку, передбаченого п.5.14. договору, акт вважається таким, що погоджений та підписаний сторонами, а електрична енергія – поставленою та прийнятою споживачем від постачальника у відповідному розрахунковому періоді.
Це договір укладається на строк, який зазначено в додатку 2 до договору (п.13.1. договору).
Також сторонами підписано додаток 2 до договору, в пункті 1 якого сторони визначили, що загальна вартість спожитої електричної енергії споживача розраховується по завершенню розрахункового періоду за наступною формулою: Вз = Vф * (Црдн + Цп + Тп) + ПДВ (20%).
Црдн - середньозважена ціна електричної енергії на ринку «на добу наперед» в торговій зоні ОЕС України, згідно даних опублікованих на офіційному сайті АТ «Оператор ринку» (www.oree.com.ua), включаючи ринок двосторонніх договорів та вартості розподілу небалансів;
Тп - тариф на послуги з передачі електричної енергії, затверджений НКРЕКП на відповідний розрахунковий період (грн за 1 кВт*год без ПДВ);
Цп - ціна послуг постачальника – 0,10 грн за 1 кВт*год без ПДВ;
Vф - фактичний обсяг спожитої електричної енергії.
Відповідно до п.2. додатку 2 до договору споживач здійснює оплату 100% обсягу вартості фактично спожитої (купованої) електричної енергії не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.
Договір про постачання електричної енергії споживачу набирає чинності з дати підписання споживачем договору і укладається на строк по 31.12.2025 та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 20 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, а в частині розрахунків договір діє до повного їх завершення.
Доказів розірвання договору матеріали справи не містять.
У лютому 2026 року позивачем передано, а відповідачем отримано 106 930 кВт*год. електричної енергії на загальну суму 1 393 763, 26 грн, що підтверджується актом приймання-передачі електричної енергії №146526021 від 28.02.2026, який підписаний та скріплений печаткою з обох сторін без зауважень та заперечень.
Також позивачем виставлено відповідачу рахунок №1465260219 від 05.03.2026 на оплату спожитої електричної енергії в лютому 2026 року, який отриманий відповідачем.
Відповідач частково оплатив вартість спожитої електричної енергії в лютому 2026 року в загальному розмірі 1 127 917, 42 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №1478 від 27.03.2026 №1479 від 31.03.2026, №1478 від 02.04.20256, №1478 від 14.04.2026, №1478 від 22.04.2026, №1506 від 28.05.2026, №1483 від 08.05.2026, №1509 від 01.06.2026, №1520 від 11.06.2026, №1532 від 25.06.2026 та №1538 від 30.06.2026. 
Доказів оплати решти вартості спожитої в лютому 2026 року електричної енергії на суму 265 845, 84 грн (1 393 763, 26 грн - 1 127 917, 42 грн) матеріали справи не містять.
Також сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з січня по лютий 2026 року, відповідно до якого станом на 05.03.2026 заборгованість відповідача за договором складала 1 886 845, 84 грн. 
05.06.2026 позивачем на адресу відповідача направлено листа за вих. №100231-0626 від 03.06.2026, у якому просив сплатити заборгованість за спожиту електроенергію у лютому 2026 року в розмірі 446 845, 84 грн, який отриманий останнім 11.06.2026, що підтверджується трекінгом поштового відправлення №0505635039064.
Предметом розгляду даної справи є вимоги позивача про стягнення з відповідача 265 845, 84 грн заборгованості за спожиту в лютому 2026 року електричну енергію за договором №1465/ЕМА про постачання електричної енергії споживачу від 20.05.2025.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Пунктами 26, 68 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу. Постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії.
Відповідно до частин 1, 2, 7 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. 
За своєю правовою природою даний правочин є договором постачання електричної енергії споживачу.
За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії» (частина 1 статі 275 Господарського кодексу України).
Згідно з частиною 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.
Відповідно до частин 1, 2 статті 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до п.2. додатку 2 до договору споживач здійснює оплату 100% обсягу вартості фактично спожитої (купованої) електричної енергії не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.
У лютому 2026 року позивачем передано, а відповідачем отримано 106 930 кВт*год. електричної енергії на загальну суму 1 393 763, 26 грн, що підтверджується актом приймання-передачі електричної енергії №146526021 від 28.02.2026.
Суд зауважує, що вказаний акт підписаний та скріплений печаткою зі сторони відповідача без зауважень та заперечень.
Відповідач частково оплатив вартість спожитої електричної енергії в лютому 2026 року в загальному розмірі 1 127 917, 42 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №1478 від 27.03.2026 №1479 від 31.03.2026, №1478 від 02.04.20256, №1478 від 14.04.2026, №1478 від 22.04.2026, №1506 від 28.05.2026, №1483 від 08.05.2026, №1509 від 01.06.2026, №1520 від 11.06.2026, №1532 від 25.06.2026 та №1538 від 30.06.2026. 
Також сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з січня по лютий 2026 року, відповідно до якого станом на 05.03.2026 заборгованість відповідача за договором складала 1 886 845, 84 грн (1 393 763, 26 грн - 1 127 917, 42 грн).
Закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків. В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність в нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.
До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09 листопада 2018 року в справі № 911/3685/17.
Суд розцінює часткові оплати відповідача та підписання акта звірки взаємних розрахунків, як визнання ним основного боргу.
Отже, неоплаченою залишилася спожита електрична енергія на суму 265 845, 84 грн грн (1 393 763, 26 грн (вартість спожитої електричної енергії) - 1 127 917, 42 грн (сума оплати спожитої електричної енергії)).
Доказів оплати решти вартості спожитої в лютому 2026 року електричної енергії на суму 265 845, 84 грн матеріали справи не містять.
Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості за спожиту електричної енергії в лютому 2026 року в розмірі 265 845, 84 грн, доказів її погашення відповідачем не надано та вказана заборгованість не спростована, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунок заявленої до стягнення суми не надав.
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 265 845, 84 грн основної заборгованості.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Крім цього, позивач просить вирішити питання щодо повернення судового збору з державного бюджету в розмірі відповідно до частини зменшених позовних вимог.
Так, за зверненням із даним позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4 870, 16 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2439 від 11.06.2026.
Згідно з виписками ці кошти були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України.
Під час розгляду справи позивачем зменшено розмір позовних вимог до 265 845, 84 грн, а тому сплаті підлягає судовий збір у розмірі 3 190, 15 грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8).
Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір").
Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.
Враховуючи викладене вище, суд задовольняє клопотання позивача про повернення йому сплаченої суми судового збору в розмірі 1 680, 01 грн (4 870, 16 грн - 3 190, 15 грн).
На підставі викладеного та керуючись ст. 86, 129, 232-234, 240, 250-252 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ ПЛЮС» до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-ЛЕНД" про стягнення 265 845, 84 грн задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-ЛЕНД" (07330, Київська обл., Вишгородський р-н, смт Димер, вул. Вишнева, буд. 22Б, ідентифікаційний код 33279914) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ ПЛЮС» (04050, м. Київ, вул. Студентська, буд. 5-7В, ідентифікаційний код 45258007) 265 845 (двісті шістдесят п`ять тисяч вісімсот сорок п`ять) грн 84 коп. основного боргу та 3 190 (три тисячі сто дев`яносто) грн 15 коп. судового збору.
3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ МАРКЕТС АССІСТАНТ ПЛЮС» (04050, м. Київ, вул. Студентська, буд. 5-7В, ідентифікаційний код 45258007) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 680 (одна тисяча шістсот вісімдесят) грн 01 коп., сплачений відповідно до платіжної інструкції №2439 від 11.06.2026.
4. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ. 
5. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя В.М. Антонова