Справа № 947/28710/26
Провадження № 1-кп/947/1187/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026164480000340 від 05.07.2026 року відносно:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, із середньою освітою, українця, є особою з інвалідністю другої групи, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України –
ВСТАНОВИВ:

15.06.2026 рішенням Київського районного суду м. Одеси, задоволено заяву ОСОБА_4 . та видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким визначено наступні обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці колишнього спільного проживання з постраждалою особою – ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 , особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу - ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_3 , вести листування, телефоні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Будучи ознайомленим 16.06.2026 з рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2026 у справі № 947/23793/26, (провадження № 2-о/947/352/26), а також 02.07.2026 з ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.06.2026 у справі № 947/23793/26, (провадження №2-о/947/143/26) щодо виправлення описки, під власний підпис, нехтуючи обов`язковими приписами та обмежуваннями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішень суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, ОСОБА_3 04.07.2026 порушив тимчасові обмеження своїх прав в частині заборони перебувати за місцем мешкання реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, 04.07.2026 року, близько 11 години 25 хвилин ОСОБА_3 прийшов до будинку АДРЕСА_1 , та перебуваючи в приміщенні зазначеного будинк у, влаштував конфлікт із ОСОБА_4 , чим порушив тимчасові обмеження своїх прав в частині заборони перебувати в місці колишнього спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлені рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2026 у справі № 947/23793/26 з урахуванням ухвали від 30.06.2026.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України – умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані.
Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений, представлений захисником ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку.
Тому суд, за клопотанням прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 , що регламентоване ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному проступку, передбаченому ст.390-1 КК України - умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані, доведена у повному обсязі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриття правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого кримінального проступку, тяжкість скоєного, особу обвинувачено, який є особою з інвалідністю другої групи, пенсіонером, його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриття правопорушення, тобто пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду та покласти обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.301, 302, 368, 373-374, 376, 382, 392- 395, КПК України, суд, –
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України і призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік.
Згідно ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України – вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя                         ОСОБА_1