Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2108/26

14 вересня 2026 року   м.Надвірна

Надвірнянський районнй суд Івано-Франківської області 
в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.,
з участю секретаря судового засідання: Буратчук О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог:
20.07.2026 ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 27.09.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» як первісним кредитором, кредитодавцем та ОСОБА_1 , відповідачем по даній справі як позичальником, укладено Договір № 9470516 (далі - кредитний договір) на суму 25000,00 грн.
Для отримання кредиту Відповідач перейшов на офіційний веб-сайт Кредитодавця та ознайомився з правилами надання коштів у кредит, розміщеними у відкритому доступі за посиланням: https://creditplus.ua.
Відповідач приєднався до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора A7237, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. В свою чергу, Первинний кредитор також підписав Кредитний договір шляхом накладення аналогу власноручного підпису та відтиску печатки уповноваженої особи, що погоджено сторонами при укладенні Кредитного договору.
З урахуванням викладеного, наявність підписів сторін на Кредитному договорі свідчить про їхню свідому волю та прийняття умов договору, а також підтверджує, що Кредитодавець повідомив Відповідача про всі умови надання кредиту у порядку, встановленому чинним законодавством України.
На виконання умов Кредитного договору, 27.09.2025 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕЙТЕК" на платіжну картку № 4441-11XX-XXXX-6500 Відповідача. 
Отже, кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується Повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕЙТЕК" з відміткою та листом №6681/26-Е від 26.05.2026 з відміткою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».
13.05.2026 між Первісним кредитором та Позивачем укладено Договір факторингу № 13052026, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до Відповідача за вказаним Кредитним договором.
Відповідно до Реєстру Боржників №Б/Н від 13.05.2026 до Договору Факторингу та Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 13.05.2026 до Договору Факторингу, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача.
Зазначає, що позивач не здійснював жодних нарахувань за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості Відповідача за Кредитним договорам.
Згідно з умовами Кредитного договору Відповідач зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному Кредитним договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 82500,00 грн, яка складається з: 25000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 45000,00 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 12500,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Разом з тим, позивач звертає увагу суду на те, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 70000,00 грн.
Також вказує, що позивач належним чином повідомив боржника про заборгованість за даним кредитним договором, а саме відправив досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості. Проте, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором.
Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.
Стислий виклад позиції сторін:
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 9470516 від 27.09.2025 в сумі 70000,00 грн. та стягнути понесені судові витрати по справі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час і місце слухання справи повідомлений завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, СМС-повідомленням та у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Процесуальні дії у справі:
Ухвалою судді від 27.07.2026 відкрито провадження по даній справі. Постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Також даною ухвалою задоволено клопотання представника позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» - Сахарової О.І. про витребування доказів.
Станом на день ухвалення рішення відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом:
Судом встановлено, що 27.09.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» як первісним кредитором, кредитодавцем та ОСОБА_1 , відповідачем по даній справі як позичальником, укладено договір № 9470516 про надання споживчого кредиту, на суму 25000,00 грн.
З метою отримання кредиту відповідач перейшов на офіційний веб-сайт кредитодавця та ознайомився з правилами надання коштів у кредит, розміщеними у відкритому доступі за посиланням: https://creditplus.ua.
Отже, відповідач самостійно обрав час для ознайомлення з правилами, після чого добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, виявив бажання отримати кредитні кошти. З цією метою він пройшов процедуру реєстрації на веб-сайті кредитодавця, здійснив ідентифікацію та верифікацію особи, надавши свої персональні ідентифікаційні дані. В подальшому, керуючись положеннями правил, відповідач самостійно обрав бажані умови кредитування, зокрема суму й строк та продовжив реєстрацію на веб-сайті кредитодавця. 
Під час першого етапу реєстрації на веб-сайті шляхом проставлення відповідної відмітки він підтвердив надання згоди на обробку персональних даних, вказав особисті засоби зв`язку, створив пароль доступу до особистого кабінету. Після проходження першого етапу реєстрації кредитодавець направив відповідачу вказаними засобами зв`язку код (одноразовий ідентифікатор). За результатами цього сформувалося електронне повідомлення кредитодавцю. Відповідач, ввівши отриманий код у відповідне поле на сайті, підтвердив свою особу та волевиявлення на укладення договору. 
У зв`язку з наведеним первинний кредитор створив обліковий запис (особистий кабінет) позичальника в інформаційній системі, що засвідчувало успішне завершення процедури ідентифікації. Одночасно відповідач підтвердив, що введений одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом, який використовується ним як аналог власноручного підпису при укладенні договору. Після входу до особистого кабінету відповідач продовжив реєстрацію, заповнивши пусті поля електронної анкети для отримання кредиту. Перед подачею заявки він ще раз підтвердив бажані умови кредитування (суму, строк) та вказав банківські рахунки/платіжні картки для перерахування коштів та здійснення погашення кредитної заборгованості.
Оскільки первинним кредитором було прийнято позитивне рішення щодо надання кредиту, в особистому кабінеті відповідача була сформована та розміщена пропозиція укласти електронний договір (оферту) у формі електронного кредитного договору, що містила всі істотні умови правочину. Про підтвердження своєї повної обізнаності та згоди з усіма істотними умовами кредитного договору та ознайомлення з правилами прийняття пропозиції (оферти) свідчить натиснута відповідачем кнопка у особистому кабінеті, тільки після чого первинний кредитор направив засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, який позичальник ввів, тим самим підтвердивши підписання кредитного договору згідно із Законом України «Про електронну комерцію».
Датою укладення кредитного договору є дата одержання первинним кредитором електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Дата та час отримання повідомлення зафіксовані у кредитному договорі в розділі «Реквізити та підписи сторін». 
Таким чином, відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора A7237, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. В свою чергу, первинний кредитор також підписав кредитний договір шляхом накладення аналогу власноручного підпису та відтиску печатки уповноваженої особи, що погоджено сторонами при укладенні кредитного договору.
З урахуванням викладеного, наявність підписів сторін на кредитному договорі свідчить про їхню свідому волю та прийняття умов договору, а також підтверджує, що кредитодавець повідомив відповідача про всі умови надання кредиту у порядку, встановленому чинним законодавством України.
Отже, у кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.
Як визначено п.1.3 кредитного договору, сума кредиту(загальний розмір) складає: 25000,00 гривень. Згідно п.1.4 договору, строк кредиту 360 дні (в)(день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Відповідно до п.п.1.5-1.5.2, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 1.5.2. Знижена процентна ставка 0,90% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 27.10.2025 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
На виконання умов кредитного договору, 27.09.2025 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» на платіжну картку № 4441-11XX-XXXX-6500 відповідача ОСОБА_1 .
Отже, кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» з відміткою та листом №6681/26-Е від 26.05.2026 з відміткою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», які містяться в матеріалах справи.
Також на виконання ухвали судді від 27.07.2026 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), банком було емітовано банківську картку № НОМЕР_2 та інші банківські картки.
За період з 27.09.2025 по 02.10.2025 року на платіжну картку № НОМЕР_2 було зараховано платіж у сумі 25000 грн. 
Номер телефону НОМЕР_3 не є фінансовим номером телефону за платіжною карткою № НОМЕР_2 , та не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ). 
Номери телефону НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та НОМЕР_7 знаходяться в анкетних даних ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ). 
Повний номер рахунку до платіжної картки № НОМЕР_8 .
Також АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надано довідку про рух грошових коштів по рахунку, відкритому до платіжної картки № НОМЕР_2 , за період з 27.09.2025 по 02.10.2025 року.
Вказані письмові докази, отримані судом в ході розгляду справи, в порядку витребування доказів, долучено до матеріалів справи.
13.05.2026 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу №13052026, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 9470516 від 27.09.2025.
Відповідно до реєстру боржників №Б/Н від 13.05.2026 до договору факторингу та акту прийому-передачі реєстру боржників від 13.05.2026 до договору факторингу, до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
Як перевірено судом, позивач не здійснював жодних нарахувань за даним кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за вказаним кредитним договорам.
Згідно з умовами кредитного договору, узгодженими сторонами, відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договоро, проте, незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.
Враховуючи вищенаведене, відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за кредитним договором № 9470516 від 27.09.2025, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем, на момент подання позовної заяви (20.07.2026), за кредитним договором №9470516 від 27.09.2025, становить - 82500,00 грн, яка складається з наступного: 25000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 45000,00 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 12500,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку за договором про надання споживчого кредиту № 9470516 від 27.09.2025. 
Разом з тим, вимога щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову позивачем не заявляється, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 70000,00 грн.
Позивач повідомив боржника про заборгованість за даним кредитним договором, а саме відправив досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором.
Мотиви, з яких виходить суд та застовані норми права:
Щодо укладення кредитного договору та видачі коштів за договором.
Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч 2. ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).
Згідно із ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону України «Про електронну комерцію»).
На відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів поширюється дія Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
У ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» вказано, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
За змістом ст.ст. 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19 та від 19.01.2022 у справі № 202/2965/21).
Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісними кредитором не було б укладено.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18.
Як встановлено судом, між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» як первісним кредитором та ОСОБА_1 27.09.2025 укладено договір № 9470516 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 25000,00 грн.
Умови користування (строки повернення, проценти за користування, загальний розмір кредиту, тощо) визначені крединим договором та доведені до відома сторін, що підтверджується їх підписами у договорі.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді електронного документа, та підписання кредитного договору здійснено електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Зазначений договір не визнаний судом недійсним, тому в силу ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину.
Первісний кредитор ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, що підтверджується повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» з відміткою та листом №6681/26-Е від 26.05.2026 з відміткою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та інформацією, отриманою від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в порядку витребування доказів, що містяться в матеріалах справи.
Відповідач належним чином оплату за кредитним договором не здійснював, у зв`язку із чим утворилась заборгованість.
Щодо переходу прав вимоги за кредитним договором.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором.
Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти клієнту шляхом сплати ціни права грошової вимоги за плату (винагороду) (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити фактору своє право грошової вимоги до боржника.
Отже, для стягнення заборгованості за кредитним договором суд на підставі відступлення права вимоги до інших осіб, повинен перевірити на підставі належних та допустимих доказів як факт наявності в Клієнта права вимоги до боржників, так і факт переходу права вимоги до Фактора, зокрема, здійснення повної оплати Фактором Клієнту права вимоги, що переходить.
13.05.2026 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу №13052026, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 9470516 від 27.09.2025.
Відповідно до реєстру боржників №Б/Н від 13.05.2026 до договору факторингу та акту прийому-передачі реєстру боржників від 13.05.2026 до договору факторингу, до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 82500,00 грн.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість переходу прав вимоги до ТОВ «ФК «ЕЙС».
Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.ст.1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України).
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за кредитним договором № 9470516 від 27.09.2025, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем, на момент подання позовної заяви (20.07.2026), становить - 82500,00 грн, яка складається з наступного: 25000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 45000,00 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 12500,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку за договором про надання споживчого кредиту № 9470516 від 27.09.2025.
Таким чином, після отримання права вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» не здійснювалось нарахувань за кредитним договором.
Разом з тим, вимога щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову позивачем не заявляється, у зв`язку з чим судом не вирішується питання щодо правомірності її нарахування, і відповідно загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 70000,00 грн.
Доказів погашення тіла кредиту (основної суми боргу) матеріали справи не містять.
Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості по тілу кредиту, а саме в розмірі 25000,00 грн.
Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 45000,00 грн., то суд враховує висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 в справі №444/9519/12, та від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
При цьому питання щодо повернення кредиту, нарахування і сплати процентів за користування кредитом, визначаються умовами кредитного договору.
Зокрема, як визначено п.1.4 договору, строк кредиту 360 дні (в)(день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Відповідно до п.п.1.5-1.5.2, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 1.5.2. Знижена процентна ставка 0,90% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 27.10.2025 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Як вбачається із картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за кредитним договором № 9470516 від 27.09.2025, відсотки нараховані первісним кредитором за період з 27.09.2025 (дата укладення договору) по 26.03.2026, тобто в межах строку кредитування, визначеного п.1.4 договору, за стандартною процентною ставкою - 1,00% в день.
Таким чином, загальний розмір нарахованих відсотків становить 45000,00 грн. 
Як зазначено вище, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» не здійснювало жодних нарахувань за кредитним договором.
За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору № 9470516 від 27.09.2025 в частині нарахування відсотків. Зазначений договір недійсним не визнано.
Отже, відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань, кредит за договором, укладеним з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не повернув. Таким чином, суд погоджується з розміром нарахованих відсотків, заявлених позивачем, в сумі 45000,00 грн.
З огляду на викладене, розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 9470516 від 27.09.2025 становить - 70000 грн. 00 коп., яка складається із: 25000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 45000,00 грн. - сума заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом, яка за встановлених і наведених вище обставин справи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Щодо судового збору суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 53115 від 16.07.2026.
Тому на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача до позовної заяви надано: договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-01 від 20.01.2026, укладений між адвокатським бюро «Тимошенко та Партнери» та ТОВ «ФК «ЕЙС», згідно п.п. 3.3, 3.4 якого гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до Договору (Додаток № 1 до Договору). Після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг; протокол погодження вартості послуг до Договору (Додаток № 1 до Договору), згідно якого сторонами договору погорджено наступні послуги та їх вартість: Усна консультація (1 година) - 500,00 грн; Підготовка адвокатського запиту (1 година) - 500,00 грн; Вивчення матеріалів справи (1 година) - 500,00 грн; Аналіз судової практики (1 година) - 500,00 грн; Складання позовної заяви (1 година) - 2500,00 грн; Підготовка клопотань/заяв та інших процесуальних документів до суду (1 година) - 500,00 грн; додаткову угоду №25771574856 від 25.05.2026 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-01 від 20.01.2026, згідно якої Адвокатське бюро «Тимошенко та Партнери» приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9470516 від 27.09.2025, боржник: ОСОБА_1 ; акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2026 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-01 від 20.01.2026, згідно якого вартість наданих послуг правничої допомоги становить 7000,00 грн, з яких: складання позовної заяви про стягнення заборгованості - 5000,00 грн (2 години); вивчення матеріалів справи - 1000,00 грн (2 години); підготовка та подання адвокатського запиту щодо отримання інформації - 500,00 грн (1 година); підготовка клопотання щодо отримання інформації - 500 грн (1 година).
Витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі №753/1203/18, від 12.05.2025 від 14.09.2022 у справі № 295/190/20, та інших.
Таким чином, враховуючи повністю задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС», на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Висновки суду:
Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягають задоволенню, і з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 9470516 від 27.09.2025 в сумі 70000 грн. 00 коп., яка складається із: 25000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 45000,00 грн. - сума заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зокрема: 2662,40 грн судового збору та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі ст.ст. 11, 204, 512, 514, 515, 526, 530, 625-628, 638, 639, 1046-1050, 1054, 1055, 1077 ЦК України, ст.ст.3, 10-12 ЗУ «Про електрону комерцію», ст.ст. 5-7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», ст.ст.8, 12 ЗУ «Про споживче кредитування», ст.ст.4, 12, 19, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 178, 247, 258, 263-268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ: 42986956, місцезнаходження: м.Київ, вул.Юрія Поправки, 6, каб.13, 02094, - заборгованість за кредитним договором № 9470516 від 27.09.2025 в сумі 70000 грн. 00 коп. (сімдесят тисяч гривень), яка складається із: 25000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 45000,00 грн. - сума заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ: 42986956, місцезнаходження: м.Київ, вул.Юрія Поправки, 6, каб.13, 02094, - 2662 грн. 40 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ: 42986956, місцезнаходження: м.Київ, вул.Юрія Поправки, 6, каб.13, 02094, - 7000 грн. 00 коп. (сім тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ: 42986956, місцезнаходження: м.Київ, вул.Юрія Поправки, 6, каб.13, 02094.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя    Міськевич О.Я.