ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2026 року | м. Львів | Справа № 907/540/25
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді О.С. Скрипчук 
суддів Н.М. Кравчук
О.І. Матущак,
за участю секретаря судового засідання В.Р. Постолатій,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Моекотаксі» б/н від 26.06.2026 (вх. № 01-05/2076/26 від 26.06.2026)
на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.06.2026 (повний текст складено 16.06.2026, суддя Худенко А.А.)
у справі № 907/540/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ябрик Менеджмент Груп», що діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Моекотаксі»
до відповідача:  ОСОБА_1 
про: стягнення збитків у розмірі 1 889 136,29 грн.
за участю представників сторін: 
від позивача: не з`явився
від відповідача: Сочка В.І.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 24.11.2025 у справі №907/540/25 у задоволенні позову відмовлено повністю. Судові витрати ухвалено покласти на позивача.
Представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Господарського суду Закарпатської області заяву про розподіл судових витрат у справі №907/540/25, в якій просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000, 00 грн.
Ухвалою суду від 05.12.2025 заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №907/540/25 призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.01.2026.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 19.01.2026, розгляд заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №907/540/25 зупинено до повернення матеріалів справи на адресу Господарського суду Закарпатської області.
Ухвалою Західного апеляційного Господарського суду від 14.04.206, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Моекотаксі» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ябрик Менеджмент Груп» від 10.04.2026 про відмову від позову задоволено. Прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Моекотаксі» від позову у справі №907/540/25. Визнано нечинним рішення Господарського суду Закарпатської області від 24.11.2025 у справі №907/540/25. Провадження у справі закрито
В подальшому, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 28.05.2026 постановлено провадження у справі поновити. Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №907/540/25 призначено до розгляду в судовому засіданні без виклику уповноважених представників учасників процесу.
Додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 16.06.2026 заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №907/540/25 задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Моекотаксі» на користь ОСОБА_1 11 000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви представника відповідача про стягнення 11 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, оскільки їх розмір підтверджений договором про надання правничої допомоги, додатковою угодою та актом виконаних робіт, відповідно до яких адвокатом фактично надано послуги з підготовки відзиву на позовну заяву та участі у судових засіданнях.
Також суд першої інстанції врахував, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання, а позивач не довів неспівмірності заявлених витрат із складністю справи, обсягом наданих послуг, витраченим часом та ціною позову.
З урахуванням фактично наданих адвокатом послуг, погодженого сторонами розміру гонорару та відсутності належних доказів неспівмірності заявлених витрат суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача 11 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись з додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 16.06.2026, Товариство з обмеженою відповідальністю «Моекотаксі» подало апеляційну скаргу б б/н від 26.06.2026 (вх. № 01-05/2076/26 від 26.06.2026) в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення, а у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.
На переконання апелянта, місцевий господарський суд безпідставно стягнув з Товариство з обмеженою відповідальністю «Моекотаксі`на користь ОСОБА_1 11 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, оскільки рішення Господарського суду Закарпатської області від 24.11.2025, яким у задоволенні позову було відмовлено, надалі визнано нечинним, а провадження у справі закрито у зв`язку з прийняттям відмови від позову. За таких обставин, на думку апелянта, розподіл витрат мав здійснюватися за правилами статті 130 ГПК України.
Крім того, апелянт зазначає, що відповідач не подав детального опису виконаних адвокатом робіт, передбаченого частиною третьою статті 126 ГПК України, а наданий акт виконаних робіт містить розбіжності щодо особи замовника правничої допомоги, тому не є належним доказом понесення витрат.
Також звертає увагу, що у відзиві відповідач визначив очікувані витрати у розмірі 20 000 грн, тоді як до відшкодування заявив 11 000 грн, не навівши поважних причин такого зменшення. У зв`язку з цим просить додаткове рішення скасувати, а в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
У судове засідання 19.08.2026 з`явилися представник позивача, надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.
У судове засідання 19.08.2026 відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання.
Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає за доцільне зазначити наступне.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно із частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частинами 3, 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В силу частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Подані стороною докази на підтвердження її витрат підлягають оцінці як з точки зору відповідності цих дій вимогам законодавства (вимогам статей 123, 124, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України), так і їх спрямованості на забезпечення права сторони (на користь якої ухвалене судове рішення) на відшкодування судових витрат. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.02.2024 у справі № 910/9714/22.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що між позивачем Фізичною особою - підприємцем Дутко Євгенієм Володимировичем та адвокатом Вовканичем Сергієм Михайловичем було укладено Договір про надання правничої допомоги б/н від 14.04.2024.
Відповідно до п. 1 Договору про надання правничої допомоги б/н від 14.04.2024 (далі – Договір) клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання в межах умов Договору надання наступних послуг клієнту.
Зокрема, як встановлено п. 1.3. Договору, у справах, які розглядаються за правилами господарського судочинства та/або підсудні господарському суду в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, підприємствах, установах та організаціях правоохоронних органах, органах державної влади та управління, місцевого самоврядування: бути представником та здійснювати представництво клієнта в господарських справах (провадження в яких здійснюється господарськими судами за правилами господарського процесуального Кодексу України), в яких клієнт приймає участь в статусі сторони (позивача/відповідача) або третьої сторони, та здійснювати від імені клієнта всі процесуальні права та обов`язки, які надані стороні та третій особі в господарському процесі господарським процесуальним кодексом України, у т.ч. ст. 42, 46, 49, 50 ГПК України та іншими статтями ГПК України, без обмежень.
Гонорар за виконання доручення, викладеного в п. 1 Договору: погодинна оплата: складає за домовленістю сторін за 1 (одну) годину надання послуг клієнту відповідно до п. 1 цього договору та незалежно від результату розгляду справи судом.
До вартості гонорару не включаються: поштові витрати, пов`язані з наданням послуг клієнту відповідно до п. 1 цього договору; транспортні витрати, пов`язані з наданням адвокатом послуг клієнту відповідно до п. 1 цього договору за межами м. Ужгород Закарпатської області. Сума гонорару може бути змінена тільки за домовленістю сторін. У випадку прийняття рішення клієнтом про скасування доручення виданого адвокату, гонорар клієнту не повертається (п. 5 Договору).
Оплата послуг адвоката здійснюється клієнтом в гривнях за кожну годину надання послуг клієнту відповідно до п. 1 цього договору. (п. 6 Договору).
Зокрема, як встановлено п. 1.3. Договору, у справах, які розглядаються за правилами господарського судочинства та/або підсудні господарському суду в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, підприємствах, установах та організаціях правоохоронних органах, органах державної влади та управління, місцевого самоврядування: бути представником та здійснювати представництво клієнта в господарських справах (провадження в яких здійснюється господарськими судами за правилами господарського процесуального Кодексу України), в яких клієнт приймає участь в статусі сторони (позивача/відповідача) або третьої сторони, та здійснювати від імені клієнта всі процесуальні права та обов`язки, які надані стороні та третій особі в господарському процесі господарським процесуальним кодексом України, у т.ч. ст. 42, 46, 49, 50 ГПК України та іншими статтями ГПК України, без обмежень.
Гонорар за виконання доручення, викладеного в п. 1 Договору: погодинна оплата: складає за домовленістю сторін за 1 (одну) годину надання послуг клієнту відповідно до п. 1 цього договору та незалежно від результату розгляду справи судом.
До вартості гонорару не включаються: поштові витрати, пов`язані з наданням послуг клієнту відповідно до п. 1 цього договору; транспортні витрати, пов`язані з наданням адвокатом послуг клієнту відповідно до п. 1 цього договору за межами м. Ужгород Закарпатської області. Сума гонорару може бути змінена тільки за домовленістю сторін. У випадку прийняття рішення клієнтом про скасування доручення виданого адвокату, гонорар клієнту не повертається (п. 5 Договору).
Оплата послуг адвоката здійснюється клієнтом в гривнях за кожну годину надання послуг клієнту відповідно до п. 1 цього договору. (п. 6 Договору).
В подальшому сторони уклали Додаткову угоду б/н від 27.05.2025 до Договору про надання правової допомоги.
За означеною Додатковою угодою, сторони визначили наступний розмір гонорару адвоката з надання правової (правничої) допомоги у господарській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Моекотаксі» про відшкодування збитків (справа №907/540/25) до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Моекотаксі» Дутко Євгенія Володимировича:
- одна година роботи адвоката 1000 грн;
- участь в судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, незалежно від тривалості судового засідання - 1000 грн одне засідання.
Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги від 14.04.2024 починає діяти з моменту його укладання, а саме з 27.05.2025 та діє до моменту прийняття судом касаційної інстанції рішення у господарській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Моекотаксі» про відшкодування збитків (справа №907/540/25) до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Моекотаксі» Дутко Євгенія Вонолимировича:, на підставі якого провадження в суді касаційної інстанції припиняється.
На підтвердження виконаних адвокатом робіт, до матеріалів справи долучено Акт виконаних робіт б/н від 25.11.2025 на суму 11 000 грн.
За означеним Актом, адвокатом були проведені такі роботи (надані послуги):
1) підготовка, оформлення, формування та подання до Господарського суду Закарпатської області відзиву на позовну заяву, на суму 6000 грн за 6 години роботи;
2) участь в судових засіданнях в Господарському суді Закарпатської області – 26.06., 17.07., 13.10., 10.11., 14.11., 2025 на суму 5000 грн за 5 години роботи.
Загальний обсяг наданих послуг за означеним Актом становить: 6 годин та участь у 5 судових засіданнях. Вартість наданих послуг становить 11 000 грн. Послуги надані в повному обсязі, претензії по виконанню послуг відсутні.
Перевіривши подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сукупності з матеріалами справи, судовою колегією встановлено, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Доводи апелянта про відсутність підстав для відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із закриттям провадження у справі є необґрунтованими. Суд першої інстанції правильно врахував, що відповідно до частини п`ятої статті 130 ГПК України у разі закриття провадження відповідач має право заявити вимоги про компенсацію понесених ним витрат унаслідок необґрунтованих дій позивача. Водночас питання розподілу витрат не залежить виключно від ухвалення рішення по суті спору за правилами частини четвертої статті 129 ГПК України. Визнання нечинним рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі саме по собі не позбавляє відповідача права на компенсацію понесених витрат, а тому доводи апелянта про відсутність правових підстав для їх стягнення є безпідставними.
Посилання апелянта на зменшення фактичної суми витрат порівняно з попереднім розрахунком також не є підставою для автоматичної відмови у їх відшкодуванні, оскільки частина сьома статті 129 ГПК України надає суду право, а не встановлює безумовний обов`язок відмовити у відшкодуванні таких витрат.
Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 11 000,00 грн є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, та обсягом наданої правничої допомоги, а понесення таких витрат підтверджено належними доказами.
Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу додаткового рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.06.2026 у справі № 907/540/25.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 
УХВАЛИВ :
1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Моекотаксі» б/н від 26.06.2026 (вх. № 01-05/2076/26 від 26.06.2026) залишити без задоволення.
2. Додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.06.2026 у справі 907/540/25 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук
Суддя Н.М. Кравчук
Суддя О.І. Матущак