ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"22" липня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 916/1651/26

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р. В.,
розглянувши справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧНІ ЕКСПРЕС-ПЕРЕВЕЗЕННЯ" (54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Заводська, буд. 15/2, офіс 3; код ЄДРПОУ 42098436)
до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЛ-АГРО-ТРЕЙД" (66352, Одеська обл., Подільський р-н, с. Липецьке, вул. Одеська, буд. 67ж1; код ЄДРПОУ 38443011)
про стягнення 79 442,54 грн,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧНІ ЕКСПРЕС-ПЕРЕВЕЗЕННЯ" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЛ-АГРО-ТРЕЙД" 79 442,54 грн, з яких: 52 560,00 грн основного боргу; 8 355,09 грн пені; 4 049,68 грн 3% річних; 14 477,77 грн інфляційних втрат. Також просить здійснити розподіл судових витрат та в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) продовжити здійснення нарахування 3% річних до повного фактичного виконання рішення суду.
В обґрунтування позову покликається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором про надання послуг по зважуванню вантажів або порожніх вагонів № 07/07-2023 від 07.07.2023 в частині повної та своєчасної оплати послуг за вказаним договором.
Ухвалою від 11.05.2026 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали шляхом зазначення реквізитів рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧНІ ЕКСПРЕС-ПЕРЕВЕЗЕННЯ" в банку, небанківському надавачі платіжних послуг та надання до суду документа, що підтверджує наявність такого рахунку.
13.05.2026 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою від 18.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/1651/26, справу постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, установлено для сторін строки для подання до суду заяв по суті справи відповідно до ст. 165-167 ГПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.
Згідно з ч.ч. 1-3, 5, 8 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка вих. № 916/1651/26/35471/26 від 20.05.2026 про доставку ухвали про відкриття провадження у справі від 18.05.2026 до електронного кабінету відповідача (дата та час доставки: 19.05.2026 о 19:00 год.).
Зі змісту ст. 165 ГПК України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Частиною 9 ст. 165 ГПК України унормовано, що разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, оскільки відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд даної справи та не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, суд виснував про можливість розгляду справи за наявними доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
07.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧНІ ЕКСПРЕС-ПЕРЕВЕЗЕННЯ" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАЛ-АГРО-ТРЕЙД" (замовник) укладено Договір про надання послуг по зважуванню вантажів або порожніх вагонів № 07/07-2023 (далі - Договір), згідно з п. 1.1. якого виконавець надає послуги по зважуванню вантажів або порожніх вагонів замовника на вагонних вагах виконавця, а замовник зобов`язується своєчасно і в повному об`ємі оплатити надані за Договором послуги.
Згідно п. 3.2. Договору загальна сума цього Договору визначається за фактично наданим обсягом послуг протягом усього терміну дії Договору.
Відповідно до п. 3.3. Договору розрахунки проводяться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання рахунку на оплату від виконавця. Рахунок на оплату за надані послуги, отриманий замовником від виконавця електронною поштою, є підставою для оплати замовником вартості послуг.
Згідно з п. 3.5. Договору щомісяця сторони складають акт наданих послуг, який є підставою для проведення розрахунків між сторонами по даному Договору.
Пунктом 4.3. Договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати послуг виконавця, замовник за письмовою вимогою виконавця виплачує останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Оплата пені не звільняє замовника від обов`язку сплатити суму заборгованості.
Відповідно до п. 8.1. Договору сторони домовилися, що первинні електронні документи вважатимуться належним підтвердженням реалізації правовідносин за Договором та здійснення господарських операцій.
Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання.
У випадку якщо жодна зі сторін не менше ніж за один місяць до закінчення строку дії Договору не повідомить іншу про намір припинити його дію, Договір вважатиметься автоматично пролонгованим на кожний наступний рік на тих же умовах (п. 9.1. Договору).
Згідно з Актом надання послуг № 52 від 30.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧНІ ЕКСПРЕС-ПЕРЕВЕЗЕННЯ" надало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "МАЛ-АГРО-ТРЕЙД" прийняло послуги по зважуванню одного вагону в одну операцію (брутто або тара) в динамічному стані у вересні 2023 року на суму 51 552,00 грн з ПДВ.
Згідно з Актом надання послуг № 68 від 31.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧНІ ЕКСПРЕС-ПЕРЕВЕЗЕННЯ" надало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "МАЛ-АГРО-ТРЕЙД" прийняло послуги по зважуванню одного вагону в одну операцію (брутто або тара) в динамічному стані у жовтні 2023 року на суму 1 008,00 грн з ПДВ.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧНІ ЕКСПРЕС-ПЕРЕВЕЗЕННЯ" виставило рахунки на оплату послуг, а саме:
- № 85 від 30.09.2023 на суму 51 552,00 грн;
- № 117 від 31.10.2023 на суму 1 008,00 грн.
08.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧНІ ЕКСПРЕС-ПЕРЕВЕЗЕННЯ" направило на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЛ-АГРО-ТРЕЙД" - 66352, Одеська обл., Подільський р-н, с. Липецьке, пров. Тургенєва, буд. 23, яку в подальшому було змінено на 66352, Одеська обл., Подільський р-н, с. Липецьке, вул. Одеська, буд. 67ж1, лист-вимогу вих. № 08/01-02 від 08.01.2025 про сплату 52 560,00 грн заборгованості та 26 985,32 грн штрафних санкцій протягом 5-ти днів після отримання цього листа.
Товариство з обмеженою відповідальністю "МАЛ-АГРО-ТРЕЙД" отримало вказаний лист, про що свідчить відмітка на наявному у матеріалах справи рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.
Відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЛ-АГРО-ТРЕЙД" на лист-вимогу вих. № 08/01-02 від 08.01.2025 матеріали справи не містять.
Предметом позову є вимоги про стягнення з відповідача 52 560,00 грн основного боргу за Договором, 8 355,09 грн пені, 4 049,68 грн 3% річних та 14 477,77 грн інфляційних втрат.

Здійснюючи аналіз обґрунтованості позовних вимог, господарський суд виходить з такого.
За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. Приписами частини 2 цієї ж статті унормовано, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно з положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст. 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).
Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Частиною 1 статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Суд встановив, що між сторонами цієї справи виникли правовідносини, притаманні для договорів про надання послуг.
Так, згідно з укладеним між сторонами цієї справи Договором, позивач зобов`язався надати відповідачу послуги по зважуванню вантажів або порожніх вагонів на вагонних вагах позивача, а відповідач, у свою чергу, зобов`язався своєчасно і в повному об`ємі оплатити отримані послуги.
Доказів визнання недійсним, розірвання чи припинення Договору з інших підстав матеріали справи не містять, з огляду на що, з урахуванням абз. 2 п. 9.1. Договору, останній вважається діючим та зобов`язання за ним мають виконуватися сторонами.
Пунктом 3.3. Договору сторони визначили, що розрахунки проводяться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання рахунку на оплату. Рахунок на оплату за надані послуги, отриманий відповідачем від позивача електронною поштою, є підставою для оплати вартості послуг.
При цьому, згідно з п. 3.5. Договору сторони щомісяця складають акт наданих послуг, який є підставою для проведення розрахунків між сторонами.
Згідно з Актом надання послуг № 52 від 30.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧНІ ЕКСПРЕС-ПЕРЕВЕЗЕННЯ" надало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "МАЛ-АГРО-ТРЕЙД" прийняло послуги по зважуванню одного вагону в одну операцію (брутто або тара) в динамічному стані у вересні 2023 року на суму 51 552,00 грн з ПДВ.
Згідно з Актом надання послуг № 68 від 31.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧНІ ЕКСПРЕС-ПЕРЕВЕЗЕННЯ" надало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "МАЛ-АГРО-ТРЕЙД" прийняло послуги по зважуванню одного вагону в одну операцію (брутто або тара) в динамічному стані у жовтні 2023 року на суму 1 008,00 грн з ПДВ.
Акти підписані позивачем та відповідачем без заперечень та зауважень, у зв`язку з чим вони є підставою для оплати відповідачем отриманих послуг, що передбачено п. 3.5. Договору.
Поряд із цим, позивач виставив відповідачу рахунки на оплату послуг, а саме:
- № 85 від 30.09.2023 на суму 51 552,00 грн;
- № 117 від 31.10.2023 на суму 1 008,00 грн.
Факт отримання послуг за Договором на суму 52 560,00 грн відповідач не спростував, доказів сплати цієї заборгованості, отриманої за актами надання послуг № 52 від 30.09.2023 та № 68 від 31.10.2023, до матеріалів справи не надав, у зв`язку з чим позовні вимоги у відповідній частині є правомірними та підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
В силу частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Пунктом 4.3. Договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати послуг виконавця, замовник за письмовою вимогою виконавця виплачує останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Оплата пені не звільняє замовника від обов`язку сплатити суму заборгованості.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат та 3 відсотки річних, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц).
Визначені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України право стягнення інфляційних втрат та 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг).
Суд здійснив перевірку розрахунку заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат і констатує, що їх здійснено арифметично правильно.
При цьому відповідачем вказані розрахунки не спростовано.
За наведених обставин, вимоги позивача в частині стягнення 8 355,09 грн пені, 4 049,68 грн 3% річних та 14 477,77 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно положень ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідним, ніж докази, надані на її спростування.
Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд також зазначає, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyondreasonabledoubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 18.01.2021 по справі № 915/646/18.
Враховуючи викладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧНІ ЕКСПРЕС-ПЕРЕВЕЗЕННЯ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЛ-АГРО-ТРЕЙД" 52 560,00 грн основного боргу, 8 355,09 грн пені, 4 049,68 грн 3% річних та 14 477,77 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки є доведеними позивачем належними, допустимими та вірогідними доказами.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно із ст. 4 Закон України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" установлено, що у 2026 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3 328,00 грн.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
За приписами ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд встановив, що за подання позовної заяви позивач сплатив 3 328,00 грн судового збору, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжної інструкції № 805 від 01.05.2026.
Разом з тим, у зв`язку з поданням позову в електронній формі позивач мав сплатити 2 662,40 грн судового збору (3328 * 0,8), в той час як решта судового збору (665,60 грн) є надмірно сплаченою.
Відтак, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, на відповідача підлягають покладенню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
Щодо клопотання позивача про застосування положень ч. 10 ст. 238 ГПК України суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Остаточна сума відсотків у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 № 910/14524/22 звернула увагу на те, що нарахування відсотків у порядку частини десятої статті 238 ГПК України ґрунтується на підставі тих самих норм матеріального права, які є й підставою для задоволення позову про стягнення відсотків за порушення виконання грошового зобов`язання. Тобто це ті самі відсотки, але продовжені на наступний період часу, протягом якого зобов`язання не виконується. Зазначені правові норми не визначають якоїсь іншої особливої правової природи відсотків, які нараховуються до моменту виконання судового рішення.
Беручи до уваги викладене, суд вважає за можливе в порядку ч. 10 ст. 238 ГПК України зазначити у рішенні про продовження нарахування трьох відсотків річних до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 126, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЛ-АГРО-ТРЕЙД" (66352, Одеська обл., Подільський р-н, с. Липецьке, вул. Одеська, буд. 67ж1; код ЄДРПОУ 38443011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАЛІЗНИЧНІ ЕКСПРЕС-ПЕРЕВЕЗЕННЯ" (54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Заводська, буд. 15/2, офіс 3; код ЄДРПОУ 42098436) 52 560,00 грн основного боргу, 8 355,09 грн пені, 4 049,68 грн 3% річних, 14 477,77 грн інфляційних втрат та 2 662,40 грн витрат зі сплати судового збору.
3. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, встановити нарахування 3% річних на суму основної заборгованості у розмірі 52 560,00 грн, з урахуванням її можливого часткового погашення, за формулою: СОБ / КДР * 0,03 * КДП, де: СОБ сума основної непогашеної заборгованості; КДР кількість днів у році стосовно періоду, за який нараховуються проценти; КДП кількість днів прострочки, починаючи з 01.05.2026, до повного виконання рішення Товариством з обмеженою відповідальністю "МАЛ-АГРО-ТРЕЙД".
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено та підписано 22 липня 2026 р.

Суддя   Р.В. Волков