ЄУН 211/4059/25
Номер провадження 2-а/211/9/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 липня 2026 року  Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 
за головуванням судді - Гонтар А.Л.
з участю секретаря судового засідання Блінової Д.Л.
представника позивача Брюховецького М.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась в Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
У позовній заяві позивач зазначила, що 10 квітня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову № УП/3377 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцяти чотирьох тисяч) грн.
Відповідно до змісту постанови, вона, як начальник спецвідділу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» нібито порушила вимоги абзацу 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про оборону України», відповідно якого підприємства, установи та організації усіх форм власності здійснюють згідно із законодавством заходи щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації;
- вимоги абзацу 6 частини 1 статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно якого підприємства, установи і організації зобов`язані сприяти територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки у їхній роботі в мирний час та в особливий період;
- вимоги статті 25 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якою визначено організацію і порядок бронювання військовозобов`язаних цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, а також пункт 22 «Порядку бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 року №45 (зі змінами та доповненнями), відповідно якого у разі анулювання посвідчення про відстрочку органи державної влади, інші державні органи, підприємства, установи, організації повідомляють у п`яти денний строк.
Вона не погоджується з прийнятою постановою, вважає її незаконною та такою, що потрібно скасувати за таких підстав.
24.03.2025 головний спеціаліст командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 склав протокол про адміністративне правопорушення щодо неї за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 с.210-1 КУпАП.
10.04.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову № УП/3377 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцяти чотирьох тисяч) грн.
Відповідач в своїй Постанові №УП /3377 від 10.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначає, що нею порушений пункт 22 «Порядку бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 року №45, відповідно до якого у разі анулювання посвідчення про відстрочку органи державної влади, інші державні органи, підприємства, установи, організації повідомляють у п`яти денний строк територіальний центр комплектувания та соціальної підтримки у якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку. В обгрунтування своєї постанови відповідач зазначив, що 29.11.2024 року за вих.№ВОБр/17476 на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було направлено лист про необхідність надання інформації «про наявність та підтвердження виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень) для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»» (сторінка 2, абз.3 постанови від 10.04.25). Оскільки станом на 28.01.2025 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не було надано підтвердження виконання мобілізаційного завдання (замовлення), відповідач в цей же день, 28.01.2025 листом за вих.№ ВОБр/944 повідомив підприємство про анулювання бронювання його працівників та необхідність в термін до 05.02.2025 повернути раніше оформлені посвідчення про відстрочку (сторінка 2, абз.6 постанови від 10.04.25). Станом на 24.03.2025 року відповідальною особою підприємства не було повідомлено відповідача у визначений законом спосіб та строк про анульовані посвідчення про відстрочку, не було вчасно зібрано видані посвідчення про відстрочку у працівників та не передано до ІНФОРМАЦІЯ_2 видані посвідчення.
Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 не повідомила у визначений законом спосіб та строк територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у яких працівники перебувають на обліку про анульовані посвідчення про відстрочку, не зібрала вчасно видані посвідчення про відстрочку у працівників та не передала їх до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 року №45 (зі змінами та доповненнями).
Позивач не мала можливості анулювати посвідчення про відстрочку працівників ПАТ «АМКР» з таких причин.
Відповідач не надсилав на адресу підприємства ПАТ «АМКР» накази та/або приписи чи інші документи розпорядчого характеру, які підприємство ПАТ «АМКР» мало прийняти до виконання в обов`язковому порядку. Розпорядження або інші акти індивідуальної дії про анулювання бронювання працівників відповідно до Постанови КМУ №45, на адресу підприємства ПАТ «АМКР» не надходили.
3 листами відповідача від 29.11.2024 року за №ВОБр/17476 про необхідність надання інформації про виконання встановлених мобілізаційних завдань та від 28.01.2025 року за № ВОБр/944 про анулювання бронювання працівників та необхідність повернути раніше оформлені посвідчення про відстрочку позивач, як начальник спецвідділу ПАТ «АМКР», не була ознайомлена.
Також слід зазначити, що фізично неможливо анулювати 5709 посвідчень про відстрочку працівникам ПАТ «АМКР» протягом п`яти днів.
До того ж ПАТ «АМКР» не приймало рішення щодо анулювання посвідчень про відстрочку військовозобов`язаним працівникам, а отже і не порушувало встановлені законодавством строки для повідомлення ТЦК та СП.
Крім того, діючими нормативно-правовими актами не передбачена можливість анулювання відстрочки зі сторони посадових осіб ТЦК та СП. Постанова КМУ № 45 не визначає повноважень та можливостей для посадових осіб ТЦК та СП анулювати відстрочку із вказаних підстав. Анулювання відстрочки з підстав невиконання мобілізаційного завдання не має ніякого обгрунтування. До того ж, у відповідача відсутні докази невиконання підприємством ПАТ «АМКР» встановлених мобілізаційних завдань (замовлень).
Інформація про виконання мобілізаційного завдання перебувас виключно у віданні Мінекономіки, яке доводить мобілізаційні завдання, а не ЦК та СП. Анулювания відстрочки здійснюється за рішенням Мінекономіки на підставі обгрунтованого подання органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації (абзац дванадцятий п.п. 3 п. 2 Постанови №1332). В той же час ніяких рішень щодо анулювання бронювання від Мінекономіки не надходило.
Позивач звертає увагу на те, що у постанові від 10 квітня 2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її вказано як фізичну особу, а не як посадову особу, на яку покладено виконання певних обов`язків. В постанові незазначено, відповідно до яких розпорядчих документів ОСОБА_1 с начальником спецвідділу ПАТ «АМКР», які саме посадові обов`язки у зв`язку з цим вона виконує, чому саме вона мала виконувати вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 року №45, як начальник спецвідділу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Також постанова від 10 квітня 2025 про притягнення до адміністративної відповідальності не містить відомостей про те, які саме посадові обов`язки не виконані позивачем або виконані неналежно, не конкретизовано яким чином ОСОБА_1 порушила вимоги абзацу 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про оборону України», в чому саме полягають винні дії ОСОБА_1 у нездійсненні нею заходів щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
В постанові від 10 квітня 2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не зазначено, яким чином остання порушила вимоги абзацу 6 частини 1 статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно якого підприємства, установи і організації зобов`язані сприяти територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки у їхній роботі в мирний час та в особливий період.
В постанові від 10 квітня 2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не зазначено, яким чином остання порушила вимоги статті 25 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», щодо організації і порядку бронювання військовозобов`язаних.
Позивач також звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення № 355 від 24.03.2025, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, було складено головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Водночас, положеннями статті 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнения мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Протокол №355 від 24.03.2025, склав головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з порушенням вимог ст.ст. 14, 251, 254, 256 КУпАП, а саме, відсутні дата, час та суть правопорушення, які саме дії вчинені ОСОБА_1 , передбачені службовими обов`язками, які призвели до порушення мобілізаційного та оборонного законодавства. Як вбачається з протоколу позивачем не був виконаний лист від 28.01.2025. Проте з протоколу не зрозуміло ким був виданий цей лист, кому він був адресований, та чому цей лист мав бути виконаний, в той час як не с розпорядчим документом.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відсутність розпоряджень відповідача щодо підтвердження виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень) для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», щодо анулювання бронювання працівників підприємства та необхідність повернення раніше оформлених посвідчень, відсутність відмітки про ознайомлення з відповідними розпорядженнями начальника спецвідділу підприємства, дає підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Позивач вважає, що за таких обставин позовні вимоги мають бути задоволені, постанова від 10.04.2025, прийнята начальником Металургійно ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковиком ОСОБА_2 скасована, а провадження у справі закрито в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУПАП.Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 605,60 грн. сплаченого ним судового збору.
Просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковнка ОСОБА_2 від 10 квітня 2025 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 гривень за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605,60 гр судового збору.о штраф у сумі 34 000,00 грн., та закрити відносно нього провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. А також просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.
28 квітня 2025 року на підставі ухвали суду прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у адміністративній справі.     Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
12 травня 2025 року відповідач направив до суду відзив, у якому позовні вимоги не визнав, вказав,          ІНФОРМАЦІЯ_4  проти позову заперечує, вважає позовні вимоги Позивача необґрунтованими, безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
29.11.2024 року за №ВОБр/17476 було направлено лист Генеральному директору ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з метою якісної організації роботи щодо бронювання військовозобов`язаних відповідно до вимог  ПКМУ №45, надати інформацію про наявність та підтвердження виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень) для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
02.01.2025 року на адресу           ІНФОРМАЦІЯ_2  надійшла відповідь від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про очікування відповіді від
Мінекономіки стосовно реалізації встановленого мобілізаційного завдання .
Станом на 28.01.2025 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не було надано підтвердження виконання мобілізаційного завдання (замовлення).
Відповідно  до вимог  підпункту 9 пункту 16 Порядку бронювання військовозобов`язаих за органами державної влади, іншими державними  органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями
відповідно до переліків посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2015 року №45, листом від 28.01.2025 року №ВОБр/944  було повідомлено підприємство про анулювання бронювання працівників відповідно до ПКМУ №45 та в термін до 05.02.2025 року повернути раніше оформлені посвідчення  про відстрочку.
Станом на 24.03.2025 року відповідальною посадовою особою підприємства, Позивачем не було повідомлено у визначений законом спосіб та строк територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у яких працівники перебувають на військовому обліку про анульовані посвідчень про відстрочку.
Посадовою особою не було вчасно зібрано видані посвідчення про відстрочку у працівників та не передано до           ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Саме до посадових обов`язків начальника спецвідділу ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг»     ОСОБА_1  входить виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 року №45 (зі змінами тадоповненнями).
Виходячи з вище викладеного, матеріалами  справи встановлено  відсутність наданого підприємством підтвердження виконання мобілізаційного завдання, також відсутні докази своєчасного повідомлення ТЦК та СП про анулювання посвідчень, не здано до        
ІНФОРМАЦІЯ_2  всі 5709 оформлених  посвідчень про бронювання.    Таким чином, грубо порушено вимоги чинного законодавства, що призвело до незаконного користування працівниками ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» анульованими
посвідченнями про бронювання.
Під час розгляду адміністративної справи посадовою особою та представником було надано письмові заперечення, в якому зазначено, що підприємство не приймало рішення про анулювання  посвідчень про відстрочку, ініціатором був Металургійно      ІНФОРМАЦІЯ_5  на підставі листа від 13.02.2025 року №ВОБр/1538 який не доводився до відома ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», офіційних розпоряджень про анулювання  відстрочок ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не отримував, отже в діях  посадової особи   ОСОБА_1  відсутній склад адміністративного правопорушення.
Дане заперечення було долучено до матеріалів адміністративної справи та досліджено під час розгляду справи по суті з наступним висновком керівника: викладені доводи є безпідставними та не обґрунтованими, так як виходячи з вище викладеного на підставі наявних в матеріалах справи, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» двічі був повідомлений про необхідність підтвердити виконання мобілізаційного завдання для продовження права на бронювання працівників по Постанові КМУ №45 та про необхідність повернути оформлені посвідчення, про що є відмітка про отримання листів (29.11.2024 року за №ВОБр/17476 та 28.01.2025 року №ВОБр/944).
Лист від 13.02.2025 року №ВОБр/1538 на який посилається посадова особа ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не стосується підприємства та не повинен був їмдоводитись. Даний лист було направлено іншим ТЦК та СП у яких перебувають на військовому обліку працівники ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» для врахування в роботі та у зв`язку з не повідомленням в 5 денний термін підприємством відповідно до вимог  пункту 22 ПКМУ №45.
Отже, дані доводи не спростовують порушення посадовою особою вимог  чинного законодавства, за порушення якого передбачена адміністративна відповідальність за статтею 210-1 КУпАП. Таким чином в діях (бездіяльності) посадової особи наявний склад адміністративного  правопорушення за статтею 210-1 КУпАП.
відповідних керівників.
Виходячи з вище викладеного, керівником         ІНФОРМАЦІЯ_2  з дотриманням норм чинного законодавства, було прийнято законну постанову
про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.
В присутності позивача здійснено складання протоколу про адміністративне правопорушення та за його особистою згодою призначено розгляд з ознайомленням під особистий підпис в протоколі (сторінка 3 протоколу).
Позивач, разом зі своїм представником прибув на розгляд справи, заяв чи клопотання про перенесення розгляду справи не надавав, надано заперечення по суті справи.
Тому, на підставі наявних матеріалі в адміністративній справі було розглянуто в приміщенні           ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінеті № 17 будівлі № 1 за адресою:             АДРЕСА_1  в присутності начальника   ІНФОРМАЦІЯ_2  підполковника     ОСОБА_2  та свідків начальника відділення
військового обліку та бронювання старшого лейтенанта     ОСОБА_5 , капітана юстиції     ОСОБА_6 .
За результатами розгляду адміністративної справи начальником     ІНФОРМАЦІЯ_2  було оголошено рішення в вигляді постанови, другий примірник постанови було надано
позивачу під особистий підпис. Позивачем не надано жодного достовірного доказу протиправності винесеної
постанови чи порушення вимог  статей КУпАП. Викладені доводи в позовній заяві є надуманими та недостовірними, які не підлягають задоволенню. Доказів своєчасного
виконання вимог  Постанови, до позовної заяви не надано.  Також позивачем не було оскаржено рішення ТЦК та СП щодо анулювання  бронювання працівникам ПАТ
«АМКР».
Протокол повністю відповідає вимогам статті 256 КУпАП та не є підставою для скасування постанови.
27 травня 2025 року у відповідь на зазначене у відзиві, позивач направив до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що відзив на позовну заяву не відповідає фактичним обставинам справи, є необґрунтованим та безпідставним, просив задовольнити позов ОСОБА_1 про визнання протиправною протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у повному обсязі.
Відповідач своїм правом на подачу заперечення не скористався.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
24.03.2025 головний спеціаліст ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 склав протокол про адміністративне правопорушення громадянки ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 с.210-1 КУпАП.

10.04.2025 начальнико ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову № УП/3377 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцяти чотирьох тисяч) грн.
У постанові №УП /3377 від 10.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначено, що вона порушила пункт 22 «Порядку бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 року №45, відповідно до якого у разі анулювання посвідчення про відстрочку органи державної влади, інші державні органи, підприємства, установи, організації повідомляють у п`яти денний строк територіальний центр комплектувания та соціальної підтримки у якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку. 
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Положеннями ч. 1-4 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Як передбачено ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина перша статті ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм інших нормативно-правових актів у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації, оборони України та про військовий обов`язок та військову службу.
Спеціальним законом, який визначає, зокрема обов`язки громадян щодо здійснення мобілізації в особливий період, є Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543, зі змінами та доповненнями, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11 квітня 2024 року).
За визначенням абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і досі.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-IX затверджено Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, яким оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і досі.
Відповідно до частини 5 статті 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», персональний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи або навчання та покладається на керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідальність за організацію мобілізаційної підготовки та стан мобілізаційної готовності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту та підприємств, установ і організацій покладається на відповідних керівників.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 16 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, персональний військовий облік передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи (служби) або навчання та покладається на керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.
Надаючи оцінку доводам сторін, суд бере до уваги наступне.
Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.
Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
Постанова Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 № 45 встановлює порядок бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час. (Зазначена постанова має обмежений доступ і призначена для службового користування.) Дана постанова дозволяє бронювати військовозобов`язаних працівників державних органів, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємства, установи та організації, яким встановлено мобілізаційне завдання або визнано критично важливими для функціонування економіки та забезпечения життєдіяльності населення в особливий період. Бронювання здійснюється виключно відповідно до галузевих переліків посад і професій, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.03 2015 № 493-р «Про затвердження переліків посад і професій, що підлягають бронювання на період мобілізації та на восиний час», через територіальні центри комплектування та панії суб`екта господарованиясоціальної підтримки за місцем реєстрації суб`єкта господарювання.
Постанова КМУ № 45 (з грифом ДСК) передбачає конкретні підстави для анулювання бронювання та відстрочки, зокрема переведення на іншу посаду, звільнення працівника.
Відповідно до зазначеної постанови анулюють посвідчення про відстрочку шляхом проставлення відмітки та підпису відповідальної особи. Здають анульовані посвідчення про відстрочку до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем їх оформлення.
Позивач не мала можливості анулювати посвідчення про відстрочку працівників ПАТ «АМКР».
Відповідач не надсилав на адресу підприємства ПАТ «АМКР» накази та/або приписи чи інші документи розпорядчого характеру, які підприємство ПАТ «АМКР» мало прийняти до виконання в обов`язковому порядку. Розпорядження або інші акти індивідуальної дії про анулювання бронювання працівників відповідно до Постанови КМУ №45, на адресу підприємства ПАТ «АМКР» не надходили.
3 листами відповідача від 29.11.2024 року за №ВОБр/17476 про необхідність надання інформації про виконання встановлених мобілізаційних завдань та від 28.01.2025 року за № ВОБр/944 про анулювання бронювання працівників та необхідність повернути раніше оформлені посвідчення про відстрочку позивач, як начальник спецвідділу ПАТ «АМКР», не була ознайомлена.
ПАТ «АМКР» не приймало рішення щодо анулювання посвідчень про відстрочку військовозобов`язаним працівникам, а отже і не порушувало встановлені законодавством строки для повідомлення ТЦК та СП.
Нормативно-правовими актами не передбачена можливість анулювання відстрочки зі сторони посадових осіб ТЦК та СП. Постанова КМУ № 45 не визначає повноважень та можливостей для посадових осіб ТЦК та СП анулювати відстрочку із вказаних підстав. Анулювання відстрочки з підстав невиконання мобілізаційного завдання не має ніякого обгрунтування. До того ж, у відповідача відсутні докази невиконання підприємством ПАТ «АМКР» встановлених мобілізаційних завдань (замовлень).

Інформація про виконання мобілізаційного завдання перебувас виключно у віданні Мінекономіки, яке доводить мобілізаційні завдання, а не ЦК та СП. Анулювания відстрочки здійснюється за рішенням Мінекономіки на підставі обгрунтованого подання органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації (абзац дванадцятий п.п. 3 п. 2 Постанови №1332). В той же час ніяких рішень щодо анулювання бронювання від Мінекономіки не надходило.
У постанові від 10 квітня 2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її вказано як фізичну особу, а не як посадову особу, на яку покладено виконання певних обов`язків. В постанові незазначено, відповідно до яких розпорядчих документів ОСОБА_1 с начальником спецвідділу ПАТ «АМКР», які саме посадові обов`язки у зв`язку з цим вона виконує, чому саме вона мала виконувати вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 року №45, як начальник спецвідділу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Постанова від 10 квітня 2025 про притягнення до адміністративної відповідальності не містить відомостей про те, які саме посадові обов`язки не виконані позивачем або виконані неналежно, не конкретизовано яким чином ОСОБА_1 порушила вимоги абзацу 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про оборону України», в чому саме полягають винні дії ОСОБА_1 у нездійсненні нею заходів щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
В постанові від 10 квітня 2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не зазначено, яким чином остання порушила вимоги абзацу 6 частини 1 статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно якого підприємства, установи і організації зобов`язані сприяти територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки у їхній роботі в мирний час та в особливий період.
В постанові від 10 квітня 2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не зазначено, яким чином остання порушила вимоги статті 25 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», щодо організації і порядку бронювання військовозобов`язаних.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях.Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків (ч. 1 ст. 72 КАС України).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як  докази у справі.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилався, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 6 ст. 77 КАС України).
Відсутність розпоряджень відповідача щодо підтвердження виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень) для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», щодо анулювання бронювання працівників підприємства та необхідність повернення раніше оформлених посвідчень, відсутність відмітки про ознайомлення з відповідними розпорядженнями начальника спецвідділу підприємства, дає підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин та належного формулювання обставин та дій, що ставляться особі у вину, а так само відповідної правової кваліфікації таких дій/бездіяльності, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передус фіксування цього правопорушення. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова не може вважатися законною.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю подій та складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правонарушения.
За таких обставин позовні вимоги мають бути задоволені, постанова від 10.04.2025, прийнята начальником Металургійно ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковиком ОСОБА_2 скасована, а провадження у справі закрито в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУПАП.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 605,60 грн. сплаченого ним судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 241, 243, 246, 255 КАС України, суд,-

вирішив:

позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковнка ОСОБА_2 від 10 квітня 2025 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 гривень за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605,60 гр судового збору.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення 24 липня 2026 року.

Суддя          А.Л.Гонтар