Справа № 308/10948/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Бедьо В.І., за участю секретаря судового засідання Малиновської І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача Івшиної Інни Сергіївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, –
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1467-4358 від 03.11.2024 року в загальному розмірі 9 418,00 грн, з яких: 2 000,00 грн – заборгованість за кредитом; 6 338,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами; 100,00 грн – заборгованість по комісії; 980,00 грн – заборгованість по штрафам.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.11.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту кредитодавця укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1467-4358.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 1 000,00 грн строком на 365 днів.
Базовий період за договором становив 4 дні, комісія за видачу кредиту – 5 % від суми кредиту.
Умовами кредитного договору передбачено знижену процентну ставку в розмірі 1,00 % за кожен день користування кредитом, а стандартну процентну ставку: 1,00 % за кожен день користування кредитом протягом перших 180 календарних днів із дати укладення договору та 0,75 % за кожен день користування кредитом починаючи зі 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку його дії або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Тип процентної ставки – фіксована.
Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А6328.
13.11.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1467-4358 від 03.11.2024 року, відповідно до якої сторони домовилися про надання відповідачу додаткових кредитних коштів у розмірі 2 000,00 грн.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» перерахував відповідачу кредитні кошти на банківський картковий рахунок, зазначений останнім під час оформлення кредиту.
Відповідач здійснював часткові платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що відображено у наданому позивачем розрахунку заборгованості.
Разом із тим ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти та передбачені договором платежі у встановлені строки в повному обсязі не повернув.
Унаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань станом на 06.05.2026 року, за розрахунком позивача, виникла заборгованість у загальному розмірі 9 418,00 грн, з яких: 2 000,00 грн – заборгованість за кредитом; 6 338,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами; 100,00 грн – заборгованість по комісії; 980,00 грн – заборгованість по штрафам.
Позивач також зазначає, що у зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору йому направлялася вимога про усунення порушень умов договору, однак така залишилася невиконаною.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення йому смс-повідомлення про виклик в судове засідання на номер телефону, зазначений у позовній заяві, яке ним було отримано та шляхом направлення йому судової повістки, яка була надіслана рекомендованим поштовим відправленням № R067247497673 на адресу реєстрації громадянина. Проте поштове відправлення було повернуто з відміткою AT «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою»,  причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.
Інші процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2026 року вказана справа передана на розгляд судді Бедьо В.І.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2026 року відкрито провадження у справі, було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 03.11.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1467-4358 у формі електронного документа.
Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А6328.
За умовами договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші передбачені договором платежі.
Відповідно до умов договору сума кредиту становила 1 000,00 грн, строк кредитування – 365 днів, базовий період – 4 дні, комісія за видачу кредиту – 5 % від суми кредиту.
Процентна ставка за користування кредитом визначена договором як фіксована та становила: знижена процентна ставка – 1,00 % за кожен день користування кредитом; стандартна процентна ставка – 1,00 % за кожен день користування кредитом протягом перших 180 календарних днів із дати укладення договору та 0,75 % за кожен день користування кредитом починаючи зі 181 календарного дня дії договору.
13.11.2024 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1467-4358 від 03.11.2024 року, відповідно до якої кредитодавець надав позичальнику додаткові кошти в кредит у сумі 2 000,00 грн.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту, квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів через систему LiqPay та іншими наявними у матеріалах справи доказами.
Оцінка суду.
Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.
Специфіка спірних правовідносин свідчить, що для правильного вирішення спору необхідно встановити:
1.чи було укладено кредитний договір із відповідачем;
2.чи були фактично надані відповідачу кредитні кошти;
3.чи наявна у відповідача заборгованість за кредитом та договірними процентами;
4.чи наявні підстави для стягнення комісії за видачу кредиту;
Відповідаючи на вказані питання, суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній, формі.
Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних.
Абзацом другим ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і оформлена в електронній формі.
Згідно із ч.ч. 3, 6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та її прийняття другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви в електронній формі або вчинення інших дій, які вважаються прийняттям пропозиції.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі, у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами законодавства.
Таким чином, договір, укладений в електронній формі з дотриманням передбачених законодавством вимог, є таким, що укладений у письмовій формі.
Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19 та від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19.
У постанові від 04.02.2026 року у справі № 758/14925/23 Верховний Суд зазначив, що паперова копія електронного доказу може бути прийнята судом, якщо не виникає сумнівів щодо її відповідності оригіналу, а оцінка достовірності такого доказу здійснюється з урахуванням усієї сукупності обставин його створення, підписання та направлення сторонам.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач підписав кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора А6328, який було направлено на номер мобільного телефону, зазначений ним під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця.
Укладенню кредитного договору передували реєстрація відповідача в інформаційно-комунікаційній системі позивача, заповнення заявки, проходження ідентифікації, зазначення персональних даних і реквізитів банківської картки, ознайомлення з умовами договору та підтвердження волевиявлення шляхом введення одноразового ідентифікатора.
Без вчинення відповідачем зазначених дій укладення кредитного договору та перерахування кредитних коштів було б неможливим.
Надані позивачем паперові копії електронних документів узгоджуються з відомостями про перерахування кредитних коштів та іншими доказами у справі. Відповідач їх достовірність і відповідність електронним оригіналам не оспорив, клопотань про витребування оригіналів електронних доказів не заявив.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів через систему LiqPay на банківський картковий рахунок, реквізити якого відповідач зазначив під час укладення договору.
Крім того, відповідач здійснював часткові платежі в рахунок погашення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1467-4358 від 03.11.2024 року, що відображено у наданому позивачем розрахунку заборгованості.
Зазначені дії відповідача свідчать про визнання ним існування договірних відносин та виникнення зобов`язань за кредитним договором.
Зазначені обставини ОСОБА_1 у порядку ст.ст. 12, 81 ЦПК України не спростовані.
Доказів повернення кредиту та повного погашення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1467-4358 від 03.11.2024 року відповідач суду не надав.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, зокрема сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник є таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором.
За положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06.05.2026 року заборгованість відповідача за кредитом становить 2 000,00 грн, а за нарахованими договірними процентами – 6 338,00 грн.
Наданий позивачем розрахунок містить відомості про періоди та суми нарахування заборгованості відповідно до умов кредитного договору та з урахуванням здійснених відповідачем платежів.
Доказів, які б спростовували правильність указаного розрахунку в частині заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитними коштами, відповідач суду не надав, власного розрахунку заборгованості не подав.
За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення 2 000,00 грн заборгованості за кредитом та 6 338,00 грн заборгованості за нарахованими процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення комісії за видачу кредиту в розмірі 100,00 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника, для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Частиною шостою ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит.
Умовами Договору про відкриття кредитної лінії № 1467-4358 від 03.11.2024 року безпосередньо передбачено комісію за видачу кредиту в розмірі 5 % від суми кредиту.
Зазначена комісія включена до тексту кредитного договору, паспорта споживчого кредиту та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача і реальної річної процентної ставки, з якими відповідач погодився шляхом підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Заявлена позивачем комісія пов`язана з наданням кредиту та не є періодичною платою за надання інформації щодо стану кредитної заборгованості, штрафом, пенею чи іншим платежем, нарахованим унаслідок прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання.
Комісія була передбачена умовами кредитного договору, включена до загальних витрат за споживчим кредитом та доведена до відома відповідача до укладення договору.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по комісії в розмірі 100,00 грн.
Позивач також просить стягнути з відповідача заборгованість по штрафам у розмірі 980,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Разом із тим Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, відповідно до якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 13.07.2026 року № 596/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 14.07.2026 року № 4928-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 02.08.2026 року строком на 90 діб.
Кредитний договір між сторонами укладено 03.11.2024 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану, а заявлений позивачем штраф у розмірі 980,00 грн нарахований у зв`язку з простроченням відповідачем виконання кредитного зобов`язання у період дії воєнного стану.
Отже, спеціальною нормою цивільного законодавства відповідача звільнено від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені), нарахованої за прострочення виконання кредитного зобов`язання у зазначений період.
Посилання позивача на п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та на те, що передбачене цією нормою звільнення від відповідальності не поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після 23.01.2024 року, не спростовують наведеного висновку.
Пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України є самостійною спеціальною нормою, яка безпосередньо регулює відповідальність позичальника за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії воєнного стану та не ставить звільнення від обов`язку сплати неустойки у залежність від дати укладення відповідного кредитного договору.
У зв`язку із цим позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у частині стягнення з ОСОБА_1 980,00 грн заборгованості по штрафам є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1467-4358 від 03.11.2024 року в загальному розмірі 8 438,00 грн, з яких: 2 000,00 грн – заборгованість за кредитом; 6 338,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами; 100,00 грн – заборгованість по комісії.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими судом, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс».
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ціна позову становить 9 418,00 грн, із яких задоволенню підлягають позовні вимоги на суму 8 438,00 грн, що становить 89,59 % від ціни позову.
Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 385,24 грн.
З цих підстав, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 3, 205, 207, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 639, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію», «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про споживче кредитування», суд, –
У Х В А Л И В:
Позов представника позивача Івшиної Інни Сергіївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1467-4358 від 03.11.2024 року в загальному розмірі 8 438,00 (вісім тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 00 копійок, з яких: 2 000,00 (дві тисячі) гривень 00 копійок – заборгованість за кредитом; 6 338,00 (шість тисяч триста тридцять вісім) гривень 00 копійок – заборгованість за нарахованими процентами; 100,00 (сто) гривень 00 копійок – заборгованість по комісії.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407) судовий збір у розмірі 2 385,24 (дві тисячі триста вісімдесят п`ять) гривень 24 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Бедьо В.І.