ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/287/26 Справа № 712/559/26 Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Пронька В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А.В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 липня 2026 року м. Черкаси 

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Дубинського В.М. та правопорушника ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Дубинського В.М. на постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 17.02.2026 р., якою ОСОБА_1 , який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг, 
громадянина України, має середню освіту, 
пенсіонер, проживає 
АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП та на нього накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., стягнуто судовий збір в сумі 605,60 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 11.01.2026 р. о 8:30 год. у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_2 , а саме штовхав, образливо чіплявся та словесно ображав, чим завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілій ОСОБА_3 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та скоїв адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Дубинський В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Захисник не погоджується з постановою суду першої інстанції, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки, на його думку, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується належними і допустимими доказами.
Апелянт зазначає, що вина ОСОБА_1 не підтверджується належними та допустимими доказами, суд безпідставно поклав в основу рішення пояснення потерпілої, не дав належної оцінки іншим доказам, а також не врахував рішення Соснівського райсуду м. Черкаси від 13.02.2020 р., яке, на думку захисника, має значення для правильного вирішення справи.
Також вважає, що терміновий заборонний припис сам по собі не є доказом вчинення адмінправопорушення, оскільки був винесений за тим самим фактом, який став підставою для складання протоколу.

Заслухавши доповідь судді, захисника Дубинського В.М. та правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її по викладених в ній доводам, потерпілу ОСОБА_4 ,яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до вимог ст. ст. 254-256 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 1732 КУпАП, вчинення домашнього насильства в сім`ї це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 1732 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п. п. 4, 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).
Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серія ВАД № 286508 від 11.01.2026 р. (а. пр.1); письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 від 11.01.2026 р. (а. пр. 5-7); формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 11.01.2026 р. (а. пр. 3); копією термінового заборонного припису серії ЕТ №102056 від 11.01.2026 р. (а. пр.4); рапортом поліцейського взводу №2 роти № 1 БУПП в Черкаській обл. ДПП капрала поліції Ціко А.О. від 11.01.2026 р. (а. пр. 8); відеозаписами доданими до протоколу.
Суд правильно встановив, що 11.01.2026 р. о 8:30 год. у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї падчерки ОСОБА_2 , а саме штовхав, образливо чіплявся та словесно ображав, чим завдав шкоду психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП.
Стосовно доводів апеляції, що 11.01.2026 р. у сім`ї стався побутовий конфлікт, а не факт домашнього насильства з боку правопорушника, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими виходячи з наступного.
Дійсно важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».
Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.
Конфлікт - це особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.
Аналізуючи покази потерпілої, які вона дала під час апеляційного перегляду у сукупності з іншими матеріалами справи, а саме у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, в якій встановлено, що ОСОБА_2 хвилюється за своє життя та здоров`я, наголошує, що її постійно принижують, термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 , яким встановлено заборона строком 10 діб в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , та вказано, що він вчинив психологічне насильство за встановлених постановою суду обставин, апеляційний суд дійшов до переконання, що ніяких ознак побутового конфлікту в діях ОСОБА_1 нема, а навпаки він вчинив дії, які мають всі ознаки адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.
Посилання апелянта на рішення Соснівського райсуду м. Черкаси від 13.02.2020 р. апеляційний суд також не приймає до уваги, тому що предметом дослідження суду були обставини проживання дитини ОСОБА_6 (донька потерпілої) у період часу, який передував обставинам, які є предметом апеляційного перегляду, з тогу часу істотно змінилися обставини життя учасників справи, а тому апеляційний суд не вважає за необхідне приймати до уваги встановлені судовим рішенням обставини і факти у даному провадженні.
Невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адмінправопорушення суд розцінює, як намагання уникнути адмінвідповідальності, а зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, судом під час розгляду справи не було встановлено.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права є необґрунтованими та спростовуються даними дослідженими та наведеними в постанові суду доказами.
Аналізом матеріалів справи встановлено, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що місцевим судом повно та всебічно досліджені матеріали справи та правильно встановлені фактичні обставини справи.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по адміністративній справі.
Доводи апеляційної скарги про допущені порушення в процесі провадження у цій справі не ґрунтуються на матеріалах справи із яких вбачається, що порушень закону, які б тягли скасування чи зміну постанови допущено не було.
Матеріали справи містять докази доведеності події адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Соснівського райсуду м. Черкаси від 17.02.2026 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Дубинського В.М. – залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя    Белах А.В.