Справа №551/580/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2026 р.  селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді – Рябченка В.В., розглянувши в приміщенні суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
До Шишацького районного суду Полтавської області надійшов позов від ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №R01.00502.005717477 від 19.09.2019 року у розмірі 165 255,75 грн., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн., мотивуючи вимоги наступним що, між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено вищевказаний кредитний договір, на умовах якого банк надав позичальниці ОСОБА_1 в користування кредитні кошти на умовах строковості, платності та поворотності, таким чином позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальниці кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору, а відповідачка (позичальниця) належним чином не виконував свої зобов`язання в зв`язку з чим в неї утворилася заборгованість перед позикодавцем у вищезазначеному розмірі. Оскільки 11 грудня 2025 року було укладено договір № 11-12/25, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором №R01.00502.005717477 від 19.09.2019 то позивач як правонаступник первісного кредитора звернувся до суду за захистом свої прав та інтересів посилаючись на норми ЦК та ЦПК України, так як відповідачка не виконала умови кредитного договору.
Ухвалою суду від 05 червня 2026 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (але без виклику) сторін, за відсутності клопотань будь-якої сторони та призначено час та дату для розгляду справи по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи за його відсутності та в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Копію вищевказаної ухвали суду та копію позовної заяви з додатками до неї було направлено відповідачу на його зареєстроване місце проживання, поштовий конверт з вищезазначеними вкладеннями було повернуто на адресу суду з довідкою ОСОБА_2 про причини повернення/досилання з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», отже відповідач копію ухвали не отримав, в зв`язку з тим, що не проживає за зареєстрованим місцем проживання, (зареєстроване місце проживання вказане позивачем у позові підтверджено інформацією наданою сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області). Отже, відповідач в установлений законом порядок був повідомлений про дату та час розгляду справи відзив на позов, клопотань, заперечень або заяв стосовно розгляду справи не надав, до суду не з`явився. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 19 вересня 2019 року ознайомившись з основними умовами кредитування які було розміщено на офіційній інтернет-сторінці АТ «Ідея Банк» шляхом нанесення власноручного підпису акцептувала публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк» №R01.00502.005717477 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого (а саме на умовах платності, строковості та поворотності) отримала кредитні кошти в розмірі 81 026,20 грн. шляхом перерахування їх на рахунок позичальниці ОСОБА_1 , що підтверджується меморіальним ордером №6068765 від 19.09.2019 року, що міститься в матеріалах справи. Умови вищевказаного договору в частині повернення наданих ОСОБА_1 кредитних коштів та процентів за користування ними відповідачка не виконала в зв`язку з чим в неї перед первісним кредитором АТ «Ідея Банк» утворилася заборгованість в розмірі 165 255,75 грн. яка складається з : заборгованості за основним боргом – 78 266,47 грн., заборгованості за відсотками – 86 989,28 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком здійсненим первісним кредитором АТ «Ідея Банк» станом на 11.12.2025.
11 грудня 2025 року між ТОВ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (фактор) було укладено договір факторингу №11-12/2025, за умовами якого 
згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників для друку № НОМЕР_1 (Лот №13) від 11.12.2025 ТОВ «Ідея Банк» передав, а ТОВ «ФАКТОР ПАРТНЕРС» отримав право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №R01.00502.005717477 на загальну суму 165 225,75 грн., що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу(фінансування під відступлення права грошової вимоги)одна сторона(фактор)передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони(клієнта)за плату (у будь-який передбачений договором спосіб),а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи(боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Статтею 512Цивільного кодексу України визначено, що кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1)передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги); 2)правонаступництва; 3)виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4)виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитору зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частинами першою, другою статті639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі ,якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Доказів, які б спростовували вказані обставини та розмір заборгованості, відповідач суду не надала. Вказаного розрахунку заборгованості не спростувала.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За вказаних обставин, оскільки відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у добровільному порядку не повернула отримані грошові кошти та не сплатила відсотки за користування ними, будь-яких заперечень стосовно наявності або розміру заявленого позивачем боргу не надала, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості підлягають за кредитним договором підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2662,40 грн.
Представником позивача подано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі - 25 000,00 гривень, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та яку позивач просить стягнути з відповідачки.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з підготовкою позовної заяви, до суду надано договір про надання професійної правничої допомоги від 02 липня 2024 року № 02-07/2024, укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги, прас-лист, витяг з Акту №33 від 30.04.2026 року наданих послуг за цим договором на загальну суму 25 000,00 грн.
Вирішуючи питання про розмір витрат на правничу допомогу суд зазначає.
На думку суду, витрати позивача на професійну допомогу є документально підтвердженими. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачкою не подавалося, хоча відповідно до положень частин 5, 6 ст. 137 ЦПК України саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.
У своїй Постанові від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) Верховний Суд висловив позицію про те, що саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
Таким чином, суд позбавлений можливості зменшення заявлених судових витрат на правничу допомогу за власною ініціативою та вважає необхідним стягнути їх з відповідачки на користь позивача в заявленому останнім розмірі.
На підставі викладеного, ст. 207, 268, 639, 509, 628, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст. 5, 10, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (місцезнаходження 03150 м. Київ вул. Гедройця Єжи, буд. 6 оф. 521, ЄДРПОУ 42640371, IBAN: НОМЕР_3 , відкритий у АТ «ОТП БАНК», код МФО 300528) заборгованість за Договором №R01.00502.005717477 від 19.09.2019 у розмірі 165 255,75 грн., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн. а разом стягнути 192 918 (сто дев`яносто дві тисячі дев`ятсот вісімнадцять) гривень 15 копійок.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавської апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його підписання. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шишацького районного суду 
Полтавської області В. В. Рябченко