ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/3598/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕОН 888» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕОН 888» (далі - позивач), звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати Наказ ГУ ДПС в Чернівецькій області від 22.04.2025 №918-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «НЕОН 888»;
- визнати протиправними дії ГУ ДПС в Чернівецькій області щодо складання Акту від 265/Ж6/24-13-09-02/41114755 «Про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню ТОВ «НЕОН 888» код ЄДРПОУ 41114755;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Чернівецькій області на користь ТОВ «НЕОН 888» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 ( три тисячі двадцять вісім грн 00 коп ) гривень.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що є діючим суб`єктом господарювання, сумлінним платником податків, має працівників, матеріально-технічну базу та фактично здійснює господарську діяльність, зокрема оптову торгівлю пальним, його перевезення, надання послуг із завантаження вантажів, імпорт технічного обладнання та експорт кам`яної продукції.
Звертав увагу суду на те, що мав чинну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі № 990614202401235, строком дії з 23.12.2024 до 23.12.2029, однак ГУ ДПС у Чернівецькій області розпорядженням № 1792-рл від 28.04.2025 припинило її дію на підставі встановлення факту відсутності товариства за місцезнаходженням.
На думку позивача, зазначене розпорядження є протиправним, оскільки в ньому не наведено конкретних фактичних обставин та доказів, на підставі яких контролюючий орган дійшов висновку про відсутність товариства за місцезнаходженням.
Позивач наголосив, що за його податковою адресою наявний офіс, відповідна інформація міститься в облікових даних та формі № 20-ОПП, а контролюючий орган мав у своєму розпорядженні контактні дані керівника, проте не здійснив спроб зв`язатися з ним для з`ясування місцезнаходження підприємства.
Щодо оскаржуваного наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 22.04.2025 № 918-п про проведення фактичної перевірки, позивач посилався на те, що в ньому, попри посилання на підпункти 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, не зазначено конкретної фактичної підстави для проведення перевірки. На переконання позивача, зміст наказу не давав можливості встановити, яка саме інформація про можливі порушення або яка конкретна функція контролюючого органу стала підставою для призначення перевірки.
У цьому контексті позивач послався на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 28.05.2024 у справі № 280/1431/23, відповідно до якої при застосуванні підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України наказ має містити не лише посилання на відповідну норму, а й конкретну фактичну підставу перевірки в обсязі, достатньому для її ідентифікації.
Також позивач вважає, протиправними дії контролюючого органу щодо складання 28.04.2025 акта № 265/Ж6/24-13-09-02/41114755 про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності. Зазначав, що відповідач не надав належних і достатніх доказів фактичного виїзду посадових осіб за адресою товариства, не зазначив часу проведення відповідних дій, не підтвердив здійснення інших заходів для встановлення місцезнаходження підприємства та не надав мультимедійних матеріалів, які, на думку позивача, повинні додаватися до такого акта.
Крім того, позивач посилався на відсутність акта про неможливість проведення фактичної перевірки та вважав, що контролюючий орган не виконав передбачених законодавством процедур щодо встановлення фактичного місцезнаходження платника податків.
На обґрунтування реальності господарської діяльності позивач зазначив про наявність у нього складських, виробничих та офісних об`єктів, транспортних засобів, крана, працівників, чинних договорів із контрагентами, здійснення поставок пального, транспортних послуг, імпортних та експортних операцій. Також наголосив на значних обсягах сплачених податків, зокрема ПДВ, податку на прибуток, ПДФО, військового збору та ЄСВ.
На думку позивача, припинення дії ліцензії без належного встановлення передбаченої законом підстави безпосередньо перешкоджає здійсненню ним господарської діяльності, виконанню договірних зобов`язань, виплаті заробітної плати працівникам та сплаті податків до бюджету, а тому створює реальну загрозу заподіяння шкоди його правам та інтересам.
2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Заперечуючи проти позову зазначив, що відповідно до підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України мав законні підстави для проведення перевірки позивача, оскільки володів інформацією щодо можливих порушень законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, а також здійснював передбачені законом контрольні функції у цій сфері.
Вказував, що наказ від 22.04.2025 № 918-п містив як юридичні, так і фактичні підстави для проведення перевірки, а направлення та інші необхідні документи були оформлені відповідно до вимог статті 81 Податкового кодексу України. На виконання зазначеного наказу посадові особи відповідача здійснили виїзд за місцезнаходженням позивача, зазначеним у Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального, однак встановили його відсутність за вказаною адресою, що було зафіксовано актом від 28.04.2025 № 265/Ж6/24-13-09-02/41114755 із долученням мультимедійних матеріалів.
Наголошував на тому, що на підставі встановлених обставин та доповідної записки відповідач прийняв рішення від 28.04.2025 № 1792-рл про припинення дії ліцензії позивача на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі, посилаючись на пункт 10 частини другої статті 46 Закону України № 3817-ІХ. Зазначене рішення було оформлено належним чином, скріплено кваліфікованою електронною печаткою та направлено позивачу в електронній формі через електронний кабінет.
Також відповідач послався на правові висновки Верховного Суду щодо самостійності підстав, передбачених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, та зазначив, що порушення порядку призначення чи проведення перевірки можуть бути підставою для скасування прийнятих за її результатами рішень лише за умови, що такі порушення вплинули на їх правомірність.
У зв`язку з наведеним відповідач вважав наказ № 918-п від 22.04.2025 та акт № 265/Ж6/24-13-09-02/41114755 від 28.04.2025 законними й обґрунтованими та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.
1.22.04.2025 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийнято наказ № 918-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «НЕОН-888» за місцезнаходженням: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, буд. 5, кв. 140. Підставами для проведення перевірки зазначено підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.
2. На виконання зазначеного наказу та направлень на перевірку від 22.04.2025 № 1507 та № 1508 посадовими особами Головного управління ДПС у Чернівецькій області 28.04.2025 здійснено виїзд за вказаною адресою. 
За результатами виїзду складено акт № 265/Ж6/24-13-09-02/41114755, яким зафіксовано відсутність ТОВ «НЕОН-888» за місцезнаходженням, зазначеним у Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального. До акта долучено мультимедійні матеріали.
3. 28.04.2025 на підставі зазначеного акта та доповідної записки № 579/24-13-09-02 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийнято рішення № 1792-рл про припинення дії ліцензії ТОВ «НЕОН-888» на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер ліцензії 990614202401235, на підставі пункту 10 частини другої статті 46 Закону України від 18.06.2024 № 3817-ІХ.
4.Рішення оформлено з накладенням кваліфікованої електронної печатки контролюючого органу та 29.04.2025 направлено ТОВ «НЕОН-888» в електронній формі до електронного кабінету платника податків.
ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.
1. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки. За змістом підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
Верховний Суд у постанові від 26.03.2024 у справі № 420/9909/23, ухваленій судовою палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, сформулював правовий висновок, відповідно до якого єдиною фактичною передумовою для призначення перевірки за підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України є наявність та/або отримання в установленому законом порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування щодо можливих порушень податкового законодавства. При цьому закон не вимагає обов`язкового наведення в наказі повного змісту такої інформації, конкретизації порушеної платником норми чи долучення доказів можливого порушення. Саме призначення фактичної перевірки має на меті перевірку отриманої інформації та встановлення наявності чи відсутності відповідного порушення. 
Верховний Суд також зазначив, що у випадку, коли правовою підставою для проведення фактичної перевірки є підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, посилання в наказі на цей підпункт, який містить необхідні елементи як правової, так і фактичної підстави перевірки, може вважатися мінімально достатнім для виконання вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 цього Кодексу. Водночас під час судового розгляду підлягає перевірці питання фактичної наявності відповідної інформації у контролюючого органу на момент прийняття наказу. 
2. Судом встановлено, що підставою для прийняття наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 22.04.2025 № 918-п, серед іншого, зазначено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та наявність податкової інформації щодо можливих порушень законодавства у сфері, контроль за якою покладено на контролюючі органи.
З матеріалів справи вбачається, що наказ прийнято на виконання листа ДПС України від 18.04.2025 № 10868/7/99-00-09-03-01-07. Отже, на момент прийняття наказу у контролюючого органу існувала інформація, яка стала підставою для здійснення податкового контролю щодо позивача. При цьому сама по собі така інформація не є встановленим фактом порушення, а є передумовою для проведення фактичної перевірки з метою перевірки відповідних обставин.
Таким чином, суд не погоджується з доводами позивача про відсутність у відповідача фактичної підстави для призначення перевірки за підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.
3. Щодо посилання відповідача також на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України суд зазначає, що зазначена норма передбачає самостійні підстави для проведення фактичної перевірки у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів.
При цьому варто зауважити, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідність розмежування таких підстав та їх належного відображення у наказі про проведення перевірки. Зокрема, якщо підставою є здійснення контролюючим органом відповідних функцій, це має бути відображено в наказі, а якщо підставою є отримання інформації про порушення – наказ має містити відповідне посилання на таку фактичну підставу. 
Разом із тим у цій справі правомірність наказу № 918-п підтверджується самостійною підставою, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, щодо якої судом встановлено наявність у контролюючого органу відповідної інформації. Відтак, навіть за умови невідповідності формулювання іншої зазначеної в наказі підстави вимогам закону це саме по собі не спростовує наявності самостійної законної підстави для призначення фактичної перевірки.
4. Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
5.Матеріалами справи підтверджується, що перевірку проведено на підставі наказу № 918-п та відповідних направлень від 22.04.2025 № 1507 і № 1508. 
Отже, як свідчать матеріали справи передумови для здійснення фактичної перевірки були наявними, а контролюючий орган діяв у межах наданих йому законом повноважень.
6. В ході розгляду справи судом встановлено, що під час проведення перевірки 28.04.2025 посадовими особами Головного управління ДПС у Чернівецькій області здійснено виїзд за місцезнаходженням ТОВ «НЕОН-888», зазначеним у Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального. За результатами виїзду встановлено відсутність позивача за вказаною адресою, що зафіксовано актом № 265/Ж6/24-13-09-02/41114755. До зазначеного акта долучено мультимедійні матеріали (фото), якими, зафіксовано встановлені обставини.
Згідно з пунктом 10 частини другої статті 46 Закону України від 18.06.2024 № 3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» підставою для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії є, зокрема, факт відсутності ліцензіата за місцезнаходженням та/або за місцем провадження діяльності, зазначеними у відповідному Єдиному реєстрі, встановлений контролюючим органом у ході перевірки та зафіксований у відповідному акті. До такого акта обов`язково долучається мультимедійна інформація щодо фіксації відповідного факту технічними приладами та/або засобами фото- і відеозапису. У разі встановлення факту відсутності ліцензіата за місцезнаходженням дія всіх наявних у ліцензіата ліцензій припиняється. 
Таким чином, законодавець безпосередньо пов`язує можливість припинення дії ліцензії з установленим контролюючим органом та належно зафіксованим фактом відсутності ліцензіата за місцезнаходженням або за місцем провадження діяльності.
У даній справі такий факт встановлено посадовими особами відповідача під час проведення фактичної перевірки та зафіксовано актом від 28.04.2025 № 265/Ж6/24-13-09-02/41114755 із долученням мультимедійної інформації. Позивачем, у свою чергу, не надано належних та достатніх доказів, які б спростовували встановлені контролюючим органом обставини або підтверджували фактичне перебування позивача за адресою, внесеною до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, саме на момент проведення перевірки.
За таких обставин суд дійшов висновку, що акт від 28.04.2025 № 265/Ж6/24-13-09-02/41114755 містить належно зафіксовану обставину, яка відповідно до пункту 10 частини другої статті 46 Закону № 3817-IX є юридичною підставою для припинення дії ліцензії.
28.04.2025 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області на підставі встановлених обставин прийнято рішення № 1792-рл про припинення дії ліцензії ТОВ «НЕОН-888» на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі, реєстраційний номер 990614202401235.
Суд враховує, що відповідно до частини першої статті 46 Закону № 3817-IX дія ліцензії припиняється шляхом прийняття органом ліцензування відповідного рішення. При цьому відомості про припинення дії ліцензії вносяться до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального в порядку, визначеному законом. 
Оскільки факт відсутності позивача за місцезнаходженням був встановлений контролюючим органом під час перевірки та належним чином зафіксований актом, у відповідача виникли передбачені пунктом 10 частини другої статті 46 Закону № 3817-IX правові підстави для прийняття рішення про припинення дії відповідної ліцензії.
7. Посилання позивача на процедурні порушення при призначенні та проведенні фактичної перевірки суд оцінює з урахуванням правових висновків Верховного Суду щодо необхідності надання правової оцінки таким доводам перед оцінкою суті встановлених порушень. Водночас у цій справі судом не встановлено істотних порушень вимог Податкового кодексу України при призначенні та проведенні перевірки, які б зумовлювали протиправність рішення, прийнятого за її результатами.
З огляду на наведене суд доходить висновку, що наказ Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 22.04.2025 № 918-п прийнятий за наявності передбаченої законом підстави для проведення фактичної перевірки, а акт від 28.04.2025 № 265/Ж6/24-13-09-02/41114755 належним чином фіксує встановлену під час перевірки обставину відсутності позивача за місцезнаходженням, зазначеним у Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального.
Відтак, рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 28.04.2025 № 1792-рл про припинення дії ліцензії прийнято на підставі та в межах повноважень, визначених законом, за наявності передбаченої законом фактичної підстави.
За таких обставин правові підстави для визнання протиправними та скасування наказу від 22.04.2025 № 918-п, акта від 28.04.2025 № 265/Ж6/24-13-09-02/41114755 та рішення від 28.04.2025 № 1792-рл відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
8. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 90 КАС України).
9. Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
10. Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
2. Враховуючи те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат в частині стягнення з суб`єкта владних повноважень судового збору. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 

В И Р І Ш И В:
1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕОН 888» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання дій протиправними - відмовити повністю.
2. Розподіл судових витрат не здійснюється. 

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕОН 888» (вул. Південно-Кільцева, 5, офіс 140, м. Чернівці, Чернівецький р-н, Чернівецька обл., 58006, код ЄДРПОУ: 41114755);
Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58006, код ЄДРПОУ: 44057187).

Суддя О.В. Боднарюк