П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2026 року м. Київ

Справа №760/33531/25
Апеляційне провадження №33/824/2995/2026

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., за участі секретаря Липченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2026 року за матеріалами, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби про притягнення громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ( АДРЕСА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_2 ), до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, 

В С Т А Н О В И В

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0889/UA100000/2025 від 19 вересня 2025, вбачається, що 13 червня 2025 року в зоні діяльності Волинської митниці (пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» митного поста «Ягодин») через митний кордон України на підставі митної декларації типу Т1 А №25UA205020001087U1, товаротранспортної накладної CMR №007525203CN від 12 червня 2025 року та карго-маніфесту № 071-54193156 від 12 червня 2025 року, автомобільним транспортним засобом за р.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 було переміщено міжнародні експрес-відправлення, загальною вагою 5.133,8 кг у кількості 43 вантажних місць. У складі зазначеного вантажу переміщувалось експрес-відправлення за номером накладної №10001226100.
Після перетину митного кордону України міжнародні експрес-відправлення, в тому числі за №10001226100, доставлено в зону діяльності Київської митниці до відділу митного оформлення №2 митного поста «Спеціалізований» (за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Білогородка, вул. Компресорна, 3) та розміщено на склад тимчасового зберігання ТОВ «НП Глобал».
Згідно з даними, що зазначені у накладній № 10001226100, відправником міжнародного експрес-відправлення (далі - МЕВ) є компанія «RAINBOW OCEAN INTL LIMITED» в особі Feng Ye (адреса: Hong Kong, China, Unit 04, 7F, Bright Way Tower, No. 33 Mong Kok Road, Kowloon), одержувачем - ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), адреса: АДРЕСА_3 . Вміст МЕВ - «Slippers flip-flops for women (Шльопанці для жінок)» в кількості 4 пари, торговельна марка не зазначена, вартістю 66,08 дол. США, що згідно курсу НБУ на дату переміщення становить 2 764 грн 48 коп.
15 липня 2025 року до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Спеціалізований» Київської митниці експрес-перевізником ТОВ «НП Глобал» для здійснення митного контролю та митного оформлення МЕВ № 10001226100 подано додатковий реєстр № 25UA100300R00N26M2.
За результатами застосування системи управління ризиками відносно товарів, що переміщуються у МЕВ № 10001226100, обрано форму митного контролю 214-1 - «Проведення огляду товарів, що переміщуються (пересилаються) у міжнародних поштових та експрес-відправленнях з їх розкриттям».
17 липня 2025 року було проведено митний огляд МЕВ № 10001226100, за результатами якого встановлено, що у МЕВ фактично знаходиться товар - взуття з написом UGG, у кількості 4 пари, про що складений акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17 липня 2025 року.
З метою отримання пояснень від одержувача товару, у зв`язку з відсутністю у накладній та додатковому реєстрі номеру телефону або адреси електронної пошти одержувача МЕВ, Київською митницею направлено відповідний запит до Житомирської митниці. За результатами виїзду співробітників Житомирської митниці за адресою: с. Старий Солотвин, вул. Шевченка, 35, громадянин ОСОБА_3 був опитаний і у своїх поясненнях від 18 вересня 2025 року повідомив, що товарів за міжнародним експрес-відправленням № 10001226100 не замовляв та не очікує. Зазначене підтверджується листом Житомирської митниці від 19 вересня 2025 року № 7.19-4/20/7/7666 та письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 18 вересня 2025 року.
Відповідно до висновку СЛЕД Держмитслужби від 26 листопада 2025 року № 1420003301-0545 загальна вартість тимчасово вилучених товарів у справі про ПМП № 0889/UA100000/2025 станом на 13 червня 2025 року (дата переміщення товарів через митний кордон України) становить 20 326 грн 80 коп.
З огляду на викладене, представник митного органу вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, у зв`язку з чим відносно нього 19 вересня 2025 року складено протокол про порушення митних правил № 0889/UA100000/2025.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 березня 2026 року провадження у справі про притягнення громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України - закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Тимчасово вилучені за протоколом про порушення митних правил №0889/UA100000/2025 від 19 вересня 2025 року товари - взуття з написом UGG у кількості 4 пари - повернуто власнику (представнику) після набрання постановою законної сили.
Судове рішення мотивовано тим, що митним органом не надано беззаперечних доказів того, що громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) було вчинено умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а також того, що саме ним були подані митному органу України документи, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів, які переміщувались у МЕВ № 10001226100. За таких обставин, виходячи з норми ч. 3 ст. 62 Конституції України, суд тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини особи на її користь, та прийшов до висновку про відсутність в діях громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погодилася із вказаною постановою Київська митниця, її представником - Герасименко Т. В. 27 березня 2026 року подано апеляційну скаргу, яка обґрунтована тим, що судом першої інстанції не з'ясовано всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, не в повній мірі дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. 
Вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі, не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_6 від 18 вересня 2025 року, що були надані посадовим особам Житомирської митниці та не врахував, що заявлений у МЕВ одержувач посилки ОСОБА_3 ніяких товарів не замовляв і не очікував. Це свідчить про те, що міжнародні експрес відправлення надсилаються громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на рандомні адреси.
Посилається на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) чи його представником не надано жодних підтверджуючих документів про те, що ОСОБА_3 замовляв товар (взуття з написом UGG, артикул №1122553, загальною кількістю - 4 пари) у матеріалах справи відсутні.
Вважає, що у діях відправника наявна сукупність ознак прямого умислу та подання митному органу документів, що місять неправдиві відомості та приховування фактичного обсягу та реальних отримувачів товарів.
Звертає увагу, що умисел відправника встановлюється через сукупність фактичних даних, а саме: систематичне відправлення на десятки різних осіб; розбиття партії товарів на однакові посилки, наприклад по 4 пари взуття, спортивні костюми по3-5-8 штук; однотипність товарів, які знаходились у МЕВ.
Вказано, що більшість посилок була направлена на неповні адреси, був відсутній номер телефону, відсутнє особисте замовлення від цих отримувачів - це основна ознака. Відправник ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) МЕВ не дивлячись на велику кількість складених протоколів та надсилання повісток, наявності можливих скарг щодо не отримання товарів більше 6 місяців - не знайшов змоги запросити, дізнатися, підтвердити інформацію, надати підтверджуючі документи щодо замовлень здійснених різними отримувачами без адрес та номерів телефонів.
Окрім цього, до суду не надано жодного належного та допустимого доказу існування реальних замовлень і одержувачів, а саме, договорів, платіжних документів, скріншотів оформлення замовлень, контактних даних клієнтів, листування з одержувачами. Така поведінка свідчить про усвідомлення протиправності дій та небажанні розкривати реальні обставини відправлення, що також підтверджує наявність умислу.
Зазначає, що зібрані Київською митницею у справі докази є узгодженими між собою, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, тому не можуть викликати сумнівів у їх достовірності.
На підставі викладеного, Київська митниця просить скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 березня 2026 року та прийняти нову, якою визнати гр.  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення відповідно до санкції цієї статті, а саме - штраф від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, з конфіскацією товарів.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) - адвокат Корольова С.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 березня 2026 року - залишити без змін.
Зазначає, що матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та жодних доказів того, що громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вчиняв будь-які умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу України документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача, а отже, не містять доказів наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

В судовому засіданні представник Київської митниці - Король Л.І. підтримавапеляційну скаргу в повному обсязі з мотивів та підстав, зазначених у ній.
Захисник ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) - адвокат Корольова С.В. заперечувалапроти доводів апеляційної скарги та просилазалишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Частиною 1 ст. 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
З аналізу вказаних правових норм статей 486 та 487 МК України, а також статей 2, 9, 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.
Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній, або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.
При цьому наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.
Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.
За змістом положень ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Зміст положень частини другої статті 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями статті 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).
Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена статтею 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.
Як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил №0889/UA100000/2025 від 19 вересня 2025 року, 13 червня 2025 року в зоні діяльності Волинської митниці (пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» митного поста «Ягодин») через митний кордон України на підставі митної декларації типу Т1 А №25UA205020001087U1, товаротранспортної накладної CMR №007525203CN від 12 червня 2025 року та карго-маніфесту № 071-54193156 від 12 червня 2025 року, автомобільним транспортним засобом за р.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 було переміщено міжнародні експрес-відправлення, загальною вагою 5.133,8 кг у кількості 43 вантажних місць. У складі зазначеного вантажу переміщувалось експрес-відправлення за номером накладної №10001226100.
Після перетину митного кордону України міжнародні експрес-відправлення, в тому числі за №10001226100, доставлено в зону діяльності Київської митниці до відділу митного оформлення №2 митного поста «Спеціалізований» (за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Білогородка, вул. Компресорна, 3) та розміщено на склад тимчасового зберігання ТОВ «НП Глобал».
Згідно з даними, що зазначені у накладній № 10001226100, відправником міжнародного експрес-відправлення (далі - МЕВ) є компанія «RAINBOW OCEAN INTL LIMITED» в особі Feng Ye (адреса: Hong Kong, China, Unit 04, 7F, Bright Way Tower, No. 33 Mong Kok Road, Kowloon), одержувачем - ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), адреса: АДРЕСА_3 . Вміст МЕВ - «Slippers flip-flops for women (Шльопанці для жінок)» в кількості 4 пари, торговельна марка не зазначена, вартістю 66,08 дол. США, що згідно курсу НБУ на дату переміщення становить 2 764 грн 48 коп.
15 липня 2025 року до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Спеціалізований» Київської митниці експрес-перевізником ТОВ «НП Глобал» для здійснення митного контролю та митного оформлення МЕВ № 10001226100 подано додатковий реєстр № 25UA100300R00N26M2.
За результатами застосування системи управління ризиками відносно товарів, що переміщуються у МЕВ № 10001226100, обрано форму митного контролю 214-1 - «Проведення огляду товарів, що переміщуються (пересилаються) у міжнародних поштових та експрес-відправленнях з їх розкриттям».
17 липня 2025 року було проведено митний огляд МЕВ № 10001226100, за результатами якого встановлено, що у МЕВ фактично знаходиться товар - взуття з написом UGG, у кількості 4 пари, про що складений акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17 липня 2025 року.
З метою отримання пояснень від одержувача товару, у зв`язку з відсутністю у накладній та додатковому реєстрі номеру телефону або адреси електронної пошти одержувача МЕВ, Київською митницею направлено відповідний запит до Житомирської митниці. За результатами виїзду співробітників Житомирської митниці за адресою: с. Старий Солотвин, вул. Шевченка, 35, громадянин ОСОБА_3 був опитаний і у своїх поясненнях від 18 вересня 2025 року повідомив, що товарів за міжнародним експрес-відправленням № 10001226100 не замовляв та не очікує. Зазначене підтверджується листом Житомирської митниці від 19 вересня 2025 року №7.19-4/20/7/7666 та письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 18 вересня 2025 року.
Відповідно до висновку СЛЕД Держмитслужби від 26 листопада 2025 року № 1420003301-0545 загальна вартість тимчасово вилучених товарів у справі про ПМП № 0889/UA100000/2025 станом на 13 червня 2025 року (дата переміщення товарів через митний кордон України) становить 20 326 грн 80 коп.
Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП та пункту 1 частини першої статті 487-1 МК України за відсутністю в діях особи складу правопорушення, виходив із недоведеності вини та відсутності об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, оскільки фактичне переміщення консолідованого вантажу через митний кордон відбулося 13 червня 2025 року через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці на підставі транзитної декларації Т1, міжнародної автомобільної накладної CMR та вантажного карго-маніфесту, де єдиним одержувачем було заявлено ТОВ «НП Глобал».
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджено, що документи, надані під час фактичного перетину кордону, не містили неправдивих відомостей, тоді як додатковий реєстр міжнародних експрес-відправлень, у якому містилися дані щодо громадянина ОСОБА_7 , був сформований та поданий до Київської митниці лише 15 липня 2025 року - через місяць після перебування товару на митній території України.
Відповідно до ст. 293 МК України, у разі якщо декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) на митну територію України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, здійснюється експрес-перевізником шляхом подання реєстрів (тимчасових та/або додаткових), особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є експрес-перевізник. Отже, додатковий реєстр №25UA100300R00N26M2 поданий митному органу не громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), а експрес-перевізником ТОВ «НП Глобал».
Системний аналіз пунктів 5 та 49 частини першої статті 4 МК України свідчить, що «пропуск через митний кордон» та «випуск товарів» є самостійними і послідовними етапами митного контролю, тому документи, що подаються внутрішній митниці для зміни митного режиму, не можуть ретроспективно вважатися підставою для пропуску вантажу. Крім того, відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 6, та статті 293 МК України, обов`язок щодо збору, систематизації відомостей та декларування реєстру покладено виключно на вітчизняного експрес-перевізника, а не на іноземного постачальника.
Матеріали справи не містять належних та достатніх доказів того, що саме громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) особисто формував та подавав митному органу України документи, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів, які переміщувались у МЕВ № 10001226100. Не міститься у матеріалах справи й доказів того, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) усвідомлював невідповідність зазначених у накладній відомостей про одержувача дійсним обставинам, передбачав протиправний характер своїх дій та бажав настання таких наслідків.
Сам по собі факт пояснення громадянина ОСОБА_7 про те, що товарів за вказаним МЕВ він не замовляв не свідчить про наявність прямого умислу громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на переміщення товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів з неправдивими відомостями. Дані про одержувача міжнародного експрес-відправлення формуються на підставі відомостей, наданих відправником/покупцем при оформленні замовлення, та передаються митним органам експрес-перевізником у формі електронного повідомлення. Чинним митним законодавством України на відправника товару не покладено обов`язку здійснювати перевірку достовірності таких даних.
За таких обставин у діях громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відсутня об`єктивна сторона правопорушення, оскільки він не здійснював подання додаткового реєстру №25UA100300R00N26M2, а також суб`єктивна сторона, оскільки матеріали провадження не містять доказів обізнаності іноземного громадянина щодо змісту документів, які складалися українським оператором.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи прийнято обґрунтоване рішення про закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу інкримінованого правопорушення.
Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. 
Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. 
Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019. 
Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). 
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. 
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. 
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.
Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. 
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Таким чином, особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі, у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності. 
З огляду на викладене, постанова суду відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови без змін. 
Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, підтверджується дослідженими доказами, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять підстав для скасування постанови.
Отже, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді цієї справи судом було повно, всебічно і об`єктивно досліджено дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірено обставини викладені у протоколі про порушення митних правил, надано цим обставинам належну правову оцінку та, приймаючи рішення про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) суд дійшов правильного висновку, що із змісту протоколу не вбачається ознак порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
Неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді не допущено.
З урахуванням вищевикладеного, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують законність постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 20 березня 2026 року про закриття провадження у справі щодо  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, ст.ст. 458, 483 МК України апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 20 березня 2026 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.