Справа №672/652/26 
Провадження №2/672/622/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області
в складі головуючої судді Рибачук О.Г., 
за участю секретаря судового засідання Стебло Л.В., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городку цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №550081001 в сумі 30375,70 грн та судових витрат у справі. Оскільки всупереч підписаній угоді, відповідачка не виконала умови договору, не сплатила відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснила повне погашення коштів за кредитним договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. 
Ухвалою судді від 12.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; також витребувано у АТ КБ «Приват Банк» письмові докази щодо належності банківської картки № НОМЕР_1 відповідачці, підтвердження факту зарахування кредитних коштів, тощо.
19.05.2026 відповідачка ОСОБА_1  подала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не заперечує проти існування заборгованості за кредитним договором, проте на даний час не має можливості погасити вказану заборгованість одноразово, оскільки не має стабільного доходу та майна, за рахунок якого можливо виконати рішення суду. У зв`язку із цим, у разі задоволення позовних вимог, просить суд надати розстрочку виконання рішення суду відповідно до ст.263 ЦПК України із визначенням щомісячних платежів у посильному розмірі. Одночасно, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі
Представниця позивача 21.05.2026 подав до суду відповідь на відзив, в якому підтримала вимоги, що заявлені в позові. Щодо відзиву відповідачки зазначила, що остання вказує на скрутний фінансовий стан та відсутність доходу, проте не надала суду жодного документального підтвердження зазначених обставин. Крім того, представниця позивача зазначає, що питання розстрочки виконання рішення на підставі ст.263 ЦПК України може розглядатися лише тоді, коли вже є встановлений судом факт обов`язку сплатити кошти. Також зазначає, що позиція ОСОБА_1 є нелогічною та свідчить про намір затягнути реальне стягнення боргу оскільки у своєму відзиві відповідачка, з одного боку, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а з іншого просить про розстрочку платежів за цим самим позовом. 
21.05.2026 відповідачка ОСОБА_1 подала на адресу суду додаткові пояснення у справі, у яких вказує, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, не має постійного місця роботи та стабільного доходу, у зв`язку із чим не має можливості у повному обсязі сплатити заявлені позивачем судові витрати у повному обсязі. Вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн є завищеними та неспівмірними зі складністю даної справи, оскільки справа не потребувала значного обсягу підготовки процесуальних документів та значних затрат часу представника позивача, тому просить суд застосувати принцип розумності та співмірності судових витрат та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу. Крім цього, враховуючи вказані вище обставини, відповідачка просить суд ухвалити рішення, яким вимоги позивача, що були пред`явлені в позові до відповідача задовольнити повністю.
25.05.2026 представниця позивача подала суду додаткові пояснення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу та надала суду детальний попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом даної справи. Із даного розрахунку вбачається, що сума витрат на професійну правничу допомогу складає 7000,00 грн та складається з: вивчення матеріалів справи: 2 год - 1000,00 грн; складання позовної заяви: 2 год - 5 000,00 грн; підготовка адвокатського запиту: 1 год – 500,00 грн; - підготовка та подача клопотань: 1 год – 500,00 грн. З урахуванням викладеного вважає, що сума правничої допомоги у розмірі 7000,00 грн пропорційна виконаній роботі Адвокатського бюро «Тимошенко та партнери».
16.06.2026 ВІД АТ КБ «Приват Банк» на адресу суду надійшли витребувані ухвалою суду докази.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що 18.09.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір кредитної лінії №550081001.
Невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua (п.14.1 договору).
Відповідно до п.2.1 кредитного договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту у розмірі 12200,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»
Відповідно до п.2.3 договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 3050,00 грн 18.09.2024 (що є датою надання кредиту). Другий та решта Траншів за Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором.
Умовами п.3.1 кредитного договору передбачено надання позивальнику Дисконтного періоду кредитування, протягом якого протягом якого Позичальник може отримати черговий Транш в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого Траншу.
Для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 503,40 грн. У разі якщо строк Дисконтного періоду закінчився, Позичальник має можливість повернутися в Дисконтний період, якщо протягом 30 календарних днів з дати його закінчення здійснить оплату всіх фактично нарахованих на дату повернення процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки). Після Поновлення Дисконтного періоду, його тривалість складає 30 календарних днів та застосовуються умови його Пролонгації Дисконтного періоду, описані в п.3.2. Договору (п.3.3 кредитного договору).
Умовами п.5.1 кредитного договору передбачено, що кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 5457-08XX-XXXX-6452.
Відповідно до умов кредитного договору, рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 18.10.2024, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. У разі Пролонгації чи Поновлення Дисконтного періоду Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту зміщується на відповідну дату закінчення Дисконтного періоду, визначену за правилами цього Договору. В обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; ініціювання Кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору. Кінцева дата повернення Кредиту - 18.10.2029.
Відповідно до умов п.8.1 кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Інших витрат Позичальника, крім процентів за належне користування Кредитом, Договором не передбачено. Процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника.
Умова п.8.3, 8.4 кредитного договору передбачено, що базова процентна ставка складає 1 % в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 365 відсотків річних. 
Відповідно до п.8.5.1 кредитного договору, за період від 18.09.2024 до 18.10.2024 (включно) Кредитодавець надає Позичальнику знижку в розмірі 45,00 % від розміру Базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за Кредитом може здійснюватися за Дисконтною процентною ставкою 0,55 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 200,75 відсотків річних.
Крім цього, умовами п.9.1.1.7. кредитного договору передбачено, що у разі затримання Позичальником сплати процентів за користування Кредитом щонайменше на один місяць Кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення Позичальника про дострокове припинення/розірвання Договору.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачці кредит шляхом зарахування коштів в сумі 3050,00 грн – 18.09.2024; 3000,00 грн – 18.09.2024; 3400,00 грн – 19.09.2024 та 2750,00 грн – 19.09.2024 на її платіжну картку №5457-08XX-XXXX-6452, що підтверджується довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яка наявні у матеріалах справи. 
Факт належності банківської картки № НОМЕР_2 відповідачці та отримання кредитних коштів в розмірі 3050,00 грн – 18.09.2024; 3000,00 грн – 18.09.2024; 3400,00 грн – 19.09.2024 та 2750,00 грн – 19.09.2024 підтверджується інформацією, що надана АТ КБ «Приват Банк», який є банком-емітентом такої банківської картки.
21.2.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/14 у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором.
Умовами п.4.1 договору факторингу передбачено, що Право вимоги переходить від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» з моменту підписання Реєстру прав вимоги, Майбутнє Право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує.
Відповідно до реєстру прав вимоги від 24.12.2024, ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 26228,14 грн.
04.12.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/1225-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «Юніт Капітал» Права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п.4.1 договору факторингу, Право вимоги переходить від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Юніт Капітал» з моменту підписання ними акта прийому-передачі Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
На підтвердження переходу прав вимоги, до матеріалів справи долучено акт прийому-передачі Реєстру прав вимог №1 від 04.12.2025 за Договором факторингу №04/1225-014 від 04.12.2025, підписаний представниками ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Юніт Капітал».
Відповідно до реєстру Прав вимоги №1 від 04.12.2025, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 36475,30 грн.
Як вбачається з розрахунків заборгованості та виписки з особового рахунку за кредитним договором №550081001 від 18.09.2024 станом на 18.03.2026 заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 36475,30 грн з яких: 12199,19 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18176,51 грн - заборгованість за відсотками та 6099,00 грн - заборгованість штрафними санкціями. Даний розрахунок стороною відповідача не оспорений.
Проте, із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором №550081001 від 18.09.2024 у сумі 30375,70 грн, що складається із 12199,19 грн – заборгованість за тілом кредиту; 18176,51 – заборгованість за відсотками.
Відповідачка зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної угоди не виконала в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст.12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Щодо клопотання відповідачки про розстрочку виконання судового рішення, суд зазначає наступне. 
Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішенні (пункт 2 частини сьомої статті 265, частина перша статті 267 ЦПК України).
Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу.
Так, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини Відповідачки у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина третя та четверта статті 435 ЦПК України).
В той же час, заявляючи клопотання про розстрочку виконання рішення суду, відповідачка не наддала жодного належного доказу на його обґрунтування.
Суд зазначає, що за відсутності доказів він позбавлений можливості у повній мірі оцінити майновий стан відповідачки та дійти однозначного висновку, що стягнення заявленої позивачем суми в повному обсязі поставить відповідачку в тяжке матеріальне становище, оскільки відсутні належні докази щодо відсутності у відповідачки інших доходів чи майна.
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для рострочення виконання рішення суду на даний час.
При цьому суд вважає необхідним роз`яснити відповідачці її право на звернення до суду із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання судового рішення в порядку ст.435 ЦПК України за наявності відповідних доказів та правових підстав на стадії примусового виконання рішення суду.
Таким чином, оскільки відповідачка належними доказами не спростувала доводи позивача, контррозрахунку суду не надала, тому перевіривши розрахунки позивача в частині основної суми заборгованості та нарахованих відсотків, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту та відсотків за користування грошовими коштами, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки розмір отриманого та не повернутого вчасно кредиту підтверджено матеріалами справи, а розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачений укладеним між первісним кредитором та відповідачкою Договором. Тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає сплачений судовий збір.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суд приходить до висновку про необхідність їх часткового стягнення з відповідача на користь позивача.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України: розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, представником позивача долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги №20/01/26-02 від 20.01.2026, предметом якого є надання юридичної допомоги позивачу в цілому, а не у конкретній справі.
Також долучено додаткову угоду №25771512918 до договору про надання правничої допомоги №20/01/26-02 від 20.01.2026 та акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7000,00 грн.
21.05.2026 на адресу суду надійшли додаткові пояснення відповідачки, в яких вона просила суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу. Зазначає, що такий розмір витрат є завищеним та неспівмірним із складністю даної справи.
Враховуючи клопотання відповідачки, суд вважає за можливе його задовольнити частково та стягнути на користь позивача вартість правничої допомоги в сумі 4000,00 грн виходячи із наступного.
Так, у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постанові ВС від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18 визначено наступне: Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Порядок розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, врегульовано статтями 141, 142 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому суд має оцінювати щодо відповідності зазначеним критеріям поведінку/ дії/бездіяльність обох сторін.
З врахуванням рівня складності вказаної справи, обсягу виконаних робіт (складання типової позовної заяви), розгляд справи судом за відсутності представника позивача, враховуючи ціну позову, середній рівень цін на аналогічні послуги на ринку юридичних послуг, суд приходить до висновку про можливість стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, 1049-1054,1077-1082 ЦК України, суд
ухвалив :
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 43541163)заборгованість за кредитним договором №550081001 від 18.09.2024 в сумі 30375 (тридцять тисяч триста сімдесят п`ять) грн 70 коп, з яких: 12199,19 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 18176,51 грн - сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 43541163) судовий збір в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп та витрати на правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) грн 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», ЄДРПОУ – 43541163, місцезнаходження: 01133, бульвар Лесі Українки, буд.34, офіс 333, м.Київ.
Відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 07.07.2026. 

Суддя        Олена РИБАЧУК