Справа № 442/3781/26   Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю. С. 
Провадження № 33/811/1113/26   Доповідач: Маліновська О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 липня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2026 року, 
встановила:
постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2026 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; моб. тел. НОМЕР_2 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до оскаржуваної постанови, водій ОСОБА_1 06.05.2026 о 21:11 год. в м. Дрогобичі по вул. Богдана Хмельницького керував транспортним засобом марки CHEVROLET EPICA, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, продути в прилад алкотест Драгер на місці зупинки у встановленому законом порядку, а також проїхати в лікарню на медичне освідчення категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2026 року та провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що з оскаржуваною постановою категорично не згідний, оскільки не доведено, що він здійснював керування транспортним засобом та перебував у процесі дорожнього руху. Будь-яких порушень правил дорожнього руху, він не вчиняв. 
Зазначає, що йому не було роз`яснено прав відповідно до ст. 268 КУпАП, що є порушенням його права на захист, що передбачено ст.59 Конституції України.
Вважає, що стан сп`яніння не доведено, оскільки немає підтвердження зниження уваги, координації чи інших ознак.
Звертає увагу, що відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції не є безперервним та постійно переривається, та його не можна вважати належним та допустимим доказом.
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Так, винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення 3346 серія ЕПР1 № 659016 від 06 травня 2026 року; письмових поясненнях ОСОБА_1 , які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 659016 від 06.05.2026, згідно з якими: „керував автомобілем від огляду на стан сп`яніння відмовився”; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відомостях, що містяться у рапорті, інспектора ВРПП Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Іваночко В.; відеозаписі з місця події, з на якому зафіксовано обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема факт зупинки транспортного засобу та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
На відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення.
Так, із оглянутого апеляційним судом відеозаписом події вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу марки CHEVROLET EPICA, д.н.з. НОМЕР_3 , двигун якого заведений, фари – ввімкнені, тому апеляційні твердження про те, що матеріали справи не містять доказу самого руху авто та керування ним ОСОБА_1 є безпідставними і розцінюються апеляційним судом як спробу уникнути від адміністративної відповідальності. Крім того, сам ОСОБА_1 у письмових поясненнях підтвердив факт керування автомобілем, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та зазначив про те, що від огляду на стан сп`яніння – відмовляється.
Також із оглянутого відеозапису встановлено, що працівники патрульної поліції роз`яснили права і правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже апеляційні доводи у цій частині т акає є надуманими та голослівними.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32). 
При апеляційному розгляді не встановлено з боку інспектора патрульної поліції порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявностіу діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:
апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2026 року про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА