Справа №333/11762/25
Провадження №2/751/1353/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого судді Діденко А. О. 
секретаря судового засідання Рак Я.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Встановив:

Відповідно до ухвали Комунарського районного суду міста Запоріжжя до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшлам цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №596502350 в розмірі 11814 грн, а також понесених судових витрат. 
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідач неналежним чином виконувала покладені на неї обов`язки.
Ухвалою суду від 18.02.2026 року позовна заява залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків, які виправлені в установлений строк.
Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 13.04.2026 прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, при подачі позову до суду просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України).
За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 14.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 596502350, відповідно до п.1.1 якого за цим договором Товариство зобов`язується надати Позичальникові Кредит без конкретної споживчої мети, на суму 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно п.1.4 цього договору.
Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 28 днів (п.1.2 договору). Кредит надається строком на 2 днів (п.1.3 договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,01 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом (далі - «Процентна ставка»), починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту, визначеного в п.1.3. цього Договору (п.1.4 договору. 3 врахуванням положень п.1.4 Договору Позичальник сплачує Товариству проценти за користування Кредитом за фактичний час користування Кредитом з розрахунку 3.65 відсотків річних (п.1.5 договору). Розрахунок сукупної вартості Кредиту та Термін платежу зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.6 договору). Сторони погоджуються що у випадку користування Позичальником Кредитом понад строк, встановлений п. 1.3 Договору або додатковими угодами між Сторонами зобов`язання Позичальника цим Договором продовжуються на весь період фактичного користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 1.4 цього Договору Процентна ставка менша ніж 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, то правила нарахування процентів за Процентною ставкою визначеною п.1.4 - 1.5 Договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 1,70 (одна ціла сім десятих) за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення Кредиту. Таким чином зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 1,70 розповсюджуються на весь період фактичного користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п. 1.3 Договору (п.4.2 договору). Сторони погоджуються що проценти, нараховані згідно п.4.2 Договору після закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 цього Договору, є процентами що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України (п.4.3 договору).
Сторони погодили наступний Графік розрахунків: термін платежу – 14.03.2019, сума кредиту - 5000 грн., нарахований процент - 14 грн., до сплати (разом) - 5014 грн. Сукупна вартість Кредиту складає 100,28% від суми Кредиту (у процентному вираженні) або 5014 грн. 00 коп (у грошовому вираженні) та включає в себе: 1) проценти за користування Кредитом 0,28% від суми Кредиту (у процентному вираженні) або 14 грн. 00 коп. (у грошовому виразі); 2) суму Кредиту 5000 грн. (у грошовому вираженні).
28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» Клієнт) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» ( Фактор) було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги (означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому), зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
03.01.2019 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Клієнт) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (Фактор), укладено Договір факторингу № 20190103, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язалося відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права вимоги (означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі право грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому), зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги № 6 від 20.11.2019 до Договору факторингу № 20190103 від 03.01.2019, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 11 814 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 6814,00 грн. заборгованість по відсоткам.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором, що складений ТОВ «Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів», станом на 2.11.2019, розмір заборгованості позичальника ОСОБА_1 складає 11 814,00 грн, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 6 814,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Також із означеного засобу доказування судом встановлено, що розмір заборгованості позичальника за Договором у сумі 11 814,00 грн. є незмінним і станом на 31.10.2025.
Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України (чинною на момент укладення договорів факторингу у справі) передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до відповідача щодо погашення наявної в нього заборгованості за договором № 596502350 від 14.02.2019, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України.
Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 6814,00 грн., суд зазначає наступне.
Як зазначалося вище, згідно п.1.2 Договору, строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 28 днів. Кредит надається строком на 28 днів (п.1.3 Договору).
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,01 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3 цього договору (п.1.4 Договору).
Згідно з п.4.2 Договору, сторони погоджуються, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений в п.1.3 Договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом. При цьому у цьому пункті також визначено застосування процентної ставки за понадстрокове користування кредитом в розмірі 1,70%.
Пунктом 4.3 Договору визначено, що проценти, нараховані згідно п.4.2 Договору після закінчення строку дії кредиту, визначеного в п.1.3 договору є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.
З аналізу означених умов Договору суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди про те, що у період строку дії означеного правочину, проценти за користування сумою кредиту кредитодавцем нараховуються, починаючи з дня укладення Договору і до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 Договору, тобто до 14.03.2019, в розмірі 0,01%/день.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Так, за період строку дії Договору (з 14.02.2019 до 14.03.2019) розмір відсотків, які мав сплатити кредитодавцю відповідач, становить 14 грн (5000 грн х 0.01% = 5 грн. відсотки за один день користування сумою позики; 0,5 грн. х 28 днів = 14 грн).
Отже, сукупний розмір відсотків, які мав сплатити відповідач як позичальник згідно умов укладеного ним Договору складає 14 грн, що відповідає тому розміру відсотків, який обумовлений між позичальником ОСОБА_1 та кредитодавцем ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і міститься у додатку №1 до Договору №596502350 від 14.02.2019 (Графік розрахунків).
Що стосується нарахування відсотків за Договором за понадстрокове користування сумою кредиту (починаючи з 28.03.2019), то суд зазначає про таке.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку позики (кредиту) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право позикодавця (кредитодавця) нараховувати передбачені договором проценти за договором позики (кредиту) припиняється. Права та інтереси позикодавця (кредитодавця) в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначена правова позиція викладене в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 в справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), зазначила наступне: очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. І незважаючи на те, що сторони в кредитних договорах визначили, що проценти нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку.
За умовами укладеного сторонами Договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 14.02.2019 надало позичальнику ОСОБА_1 суму кредиту, а останній зобов`язувався повернути надану суму кредиту в повному обсязі 14.03.2019 (додаток №1 до Договору). Водночас у п. 4.3 Договору визначено, що проценти, нараховані згідно п.4.2 Договору після закінчення строку дії кредиту, визначеного в п.1.3 договору є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, у даній справі позивач як правонаступник первісного кредитодавця має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, обумовленого Договором, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.
Проте, позивач таких вимог не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії Договору, є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача відсотків, що є різницею між заявленим до стягнення їх розміром (6814 грн.) та розміром, що визнаний судом обгрутованим (14 грн.), тобто в сумі 6800 грн (6814 грн - 14 грн), задоволенню не підлягає.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України викладений у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №175/4753/15-ц (провадження № 61-8449св18).
Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за межами строку дії Договору, тобто після 14.03.2019, в сумі 6800 грн. є необґрунтованими.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором № 596502350 від 14.02.2019 у розмірі 5014 (п`ять тисяч чотирнадцять) гривень 00 (нуль) копійок, з яких: 5000,00 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 14,00 грн. заборгованість по процентам.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1 285 гривні 08 копійки у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014)

Відповідач –  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання, як внутрішньо переміщена особа: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 

Суддя А.О. Діденко