ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
22.07.2026 | Справа № 910/3669/26
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чистий світ технології"
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про стягнення 465 228,24 грн
Представники сторін: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Чистий світ технології" (далі – Товариство) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі– Компанія) 465 228,24 грн безпідставно набутих коштів.
В обґрунтування позовних вимог Товариство посилається на безпідставне отримання Компанією, як бенефіціаром за гарантією виконання зобов`язань №2025/1/234/V від 27.01.2025, грошових коштів у сумі 465 228,24 грн, сплачених за вимогою останнього гарантом – Акціонерним товариством "Юнекс Банк" (далі – АТ "Юнекс Банк", Банк), після виконання Позивачем (принципалом) зобов`язань за Договором надання послуг №01-191651-25 від 28.01.2025, у зв`язку з чим грошові кошти у вказаній сумі набуті Відповідачем без достатньої правової підстави та підлягають поверненню згідно статті 1212 ЦК України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
20.04.2026 через систему "Електронний суд" Компанія подала відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову, оскільки Товариством неодноразово порушувалися умови Договору, що є підставою для неповернення банківської гарантії у розмірі 465 228,24 грн.
27.04.2026 через систему "Електронний суд" Товариство подало відповідь на відзив, в якій не погодилося із запереченнями Відповідача, оскільки усі відхилення у наданих послугах були врегульовані сторонами шляхом застосування погодженого зменшення вартості послуг, що підтверджується підписаними сторонами актами. Також Позивач наголосив, що у відповідності до правові висновки Верховного Суду, сформовані у постановах, зокрема, від 25.09.2024 у справі №910/12114/23, від 15.01.2025 у справі №910/2024/24, підставою для утримання забезпечення виконання договору є виключено невиконання зобов`язання. При цьому, неналежне виконання зобов`язань є підставою для застосування інших, передбачених договором заходів відповідальності, а не для реалізації банківської гарантії.
Жодних інших заяв по суті справі, заяв чи клопотань сторонами не надано.
Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Водночас, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених ГПК України, проте в розумні строки.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги Товариства обґрунтованими.
02.12.2024 на вебпорталі уповноваженого органу Prozorro було розміщено оголошення №UA-2024-12-02-011323-a про проведення закупівлі90910000-9 "Послуги з прибирання Послуги з прибирання приміщень НЕК "Укренерго" в м. Києві (https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2024-12-02-011323-a), переможцем якої став Позивач.
На виконання умов тендерної документації та положень статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" Товариством було надано Компанії Гарантію виконання зобов`язань №2025/1/234/V, згідно з якою:
АТ "Юнекс Банк" безумовно, тобто за першою вимогою Бенефіціара (Компанії) без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов, та безвідклично прийняло на себе зобов`язання заплатити Бенефіціару (Компанії) протягом 5 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги Бенефіціара (Компанії), передбаченою цією Гарантією, грошову суму 465 228,24 грн у випадку порушення Принципалом (Товариством) зобов`язань за Договором.
Виплата по Гарантії здійснюється на користь Компанії
Гарант (Банк) протягом 5 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги зобов`язується сплатити Бенефіціару (Компанії) грошову суму Гарантії.
Ця Гарантія набирає чинності з моменту її видачі і залишається дійсною до 05.03.2026 та будь-яка вимога стосовно неї повинна бути одержана Гарантом у цей період.
У разі припинення дії Гарантії вона втрачає силу незалежно від того, буде вона повернена Гарантові чи ні.
Ця Гарантія є безвідкличною та безумовною.
28.01.2025 між Компанією (за текстом договору – Замовник) та Товариством (за текстом договору – Виконавець) було укладено Договір надання послуг №01-191651-25, а змістом якого:
- пункт 1.1.: Предмет закупівлі (ДК 021:2015) 90910000-9 Послуги з прибирання Послуги з прибирання приміщень НЕК "Укренерго" в м. Києві.
За Договором Виконавець зобов`язується, за завданням Замовника, на інших умовах Договору (щодо порядку, строків, якості тощо), з застосуванням своїх ресурсів надати послуги з прибирання приміщень НЕК "Укренерго" в м. Києві за ціною згідно з розрахунком вартості надання послуги, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Виконавцю належно надані послуги на умовах Договору.
Склад, характер, обсяги, вимоги до якості наданих послуг, до Виконавця, інші показники (характеристики) послуги визначені в Завданні на надання послуг Додатку 1 до Договору (далі – Завдання).
- пункт 1.2.: Послуги надаються з дати надання доступу на об`єкти Замовника до 31.12.2025 залежно від того, яка дата настане раніше, з періодичністю згідно Додатком 1 до Договору.
- пункт 2.3.: Загальна вартість послуг за цим Договором становить 7 753 804,13 грн, ПДВ 1 550 760,83 грн, а разом з ПДВ: 9 304 564,96 грн.
- пункт 2.4.: Загальна вартість послуг за цим договором складається з вартості щоденних послуг, періодичних послуг, послуг за потребою, вартості витратних матеріалів, комплектуючих, запасних частин, фурнітури, витратних матеріалів та інших виробів, що необхідні для надання послуг відповідно до Таблиці 1 Додатку 2 до цього Договору.
- пункт 2.5.: Загальна вартість наданих послуг за кожен місяць за цим договором може бути зменшена Замовником у випадках, якщо Виконавець порушив вимоги щодо якості послуг, обсяг наданих послуг чи витратних матеріалів виявився меншим передбаченого Додатком 2 до цього Договору (що відображено в чек-листах, оформлених відповідно до Таблиці 1-8 Додатку 2 цього Договору), та у інших випадках, передбачених цим Договором та/або законодавством України про публічні закупівлі.
- пункт 3.1.: Оплата Виконавцю за надані послуги здійснюється в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів через банк на поточний рахунок Виконавця. Датою оплати вважається списання коштів з поточного рахунку Замовника.
Оплата здійснюється з поточного рахунку НЕК "Укренерго".
- пункт 3.2.: Оплата здійснюється Замовником протягом 25 (двадцяти п`яти) банківських днів з дати підписання ним щомісячного акту приймання-передачі послуг (далі – Акт), та за наданим Виконавцем (після підписання зазначеного Акту) Рахунком, а також з урахуванням, що така оплата здійснюється після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до статті 201 Податкового кодексу України.
- пункт 3.3.: При виявленні невідповідності надання послуг встановленим Замовником вимогам, відсутність / неповнота підтверджуючих документів про витрати Виконавця та (або) інших помилок, що вплинули на вартість надання послуг, Виконавець зобов`язаний скоригувати суму, що підлягає оплаті.
- пункт 5.2.: Факт належного надання послуг засвідчується шляхом підписання без зауважень складеного згідно з вимогами щодо складання первинних документів Акту, два примірники якого передаються Виконавцем після надання послуг; при цьому в акті про надання послуг Виконавець зобов`язаний окрім інших даних також зазначити дані щодо обсягу послуг за звітний період згідно з Завданням, щодо відсутності порушень своєчасності та якості надання послуг, а якщо такі порушення мали місце, - то зазначити їх перелік в Акті а також своєчасність їх виправлення.
Звітним періодом приймання-передачі надання послуг є календарний місяць. Одержувачем послуг за цим Договором є НЕК "Укренерго"
- пункт 5.3.: При наявності у Замовника зауважень (претензій), які фіксуються в чек-листах, оформлених відповідно до Таблиці 1 Додатку 1 цього Договору викликаних недоліками послуг (зокрема, невідповідність Завданню, іншим вимогам Замовника), послуги визнається неякісною, про що Замовник вправі заявити Виконавцю у будь-який момент (однак не пізніше строку / терміну, визначеного Договором для підписання Акту приймання-передачі послуг); при цьому Виконавцю надається документ (акт), в якому зафіксовані виявлені недоліки та зазначається терміни їх усунення, а також строки підписання та повернення Виконавцем такого документу (акту).
- пункт 5.4.: Разом з Актом, Виконавець передає Замовнику документи, визначені Завданням, іншими умовами Договору, та/або чинним законодавством України, підтверджуючі документи щодо інших витрат (якщо такі витрати матимуть місце протягом періоду, за який оформлюється відповідний Акт), а якщо Виконавець не надав разом з Актом документи, які повинен був надати, або будь-який з них, Замовник не розглядає Акт до отримання всіх документів, про що письмово повідомляє Виконавця.
- пункт 5.5.: Замовник підписує Акт (за відсутності у нього претензій до якості послуги або якщо порушення якості послуг негайно усувались протягом звітного періоду, за який оформлюється Акт) протягом 5 робочих днів з дати отримання Акту від Виконавця (такий же період для підписання Замовником Акту також і у випадках повторного його направлення Замовнику після усунення Виконавцем недоліків).
Один примірник підписаного Акту повертається Виконавцю.
- пункт 5.6.: Виконавець зобов`язаний (в порядку та строки згідно з документом про недоліки) усунути зафіксовані Замовником дефекти (недоліки), підписати документ про недоліки та направити Замовнику один примірник цього документу; при цьому всі затрати по їх усуненню недоліків покладаються на Виконавця (без компенсації Замовником).
- пункт 5.7.: Якщо Виконавець не підписує наданий йому Замовником акт про недоліки та / або у визначений Замовником строк не усуває виявлені недоліки, то Замовник вправі: відмовитись від прийняття послуг, не здійснювати оплату, вимагати розірвання Договору, вимагати виплати штрафних санкцій та збитків та / або вчинити інші дії згідно з нормами чинного законодавства України, зокрема прийняти той обсяг послуг, до якого немає зауважень.
- пункт 6.1.: У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законами та Договором.
- пункт 6.8.: У разі надання Виконавцем неповного обсягу відповідного виду послуг на конкретному об`єкті Замовника, що зафіксовано Сторонами у чек-листах, вартість ненаданих послуг на об`єкті (в будівлі) Замовника не оплачується Замовником та загальна щомісячна вартість послуг, зменшується на вартість таких послуг протягом місяця.
- пункт 6.10.: У разі систематичного понад 10 випадків на місяць недотримання вимог Замовника до складу та періодичності надання послуг по прибиранню прилеглої території, приміщень, меблів та обладнання, надання послуг за заявками Замовника., відсутності будь-якого з витратних матеріалів, що зафіксовано Сторонами у чек-листах та не усунення або несвоєчасне усунення зауважень Замовника, розмір місячної оплати за такий місяць зменшується на 10% по кожному об`єкту окремо.
Своєчасним вважається усунення зауважень Замовника впродовж однієї годин з моменту повідомлення Виконавця про виявлення факту неякісного надання послуг. Виключенням є зауваження щодо покосу трави, вивезення сміття, дератизації, прибирання та вивезення снігу. Зауваження щодо зазначених видів послуг вважаються усуненими вчасно в разі їх усунення впродовж 3 робочих днів з моменту повідомлення Виконавця про виявлення факту неякісного надання послуг.
При підрахунку кількості зауважень за місяць кожне повторне зауваження враховується, як окреме.
- пункт 13.1.: Виконавець надає Замовнику (в порядку та строки, визначені чинним законодавством України, Тендерної документації (ТД)на дану закупівлю) Забезпечення виконання Договору.
- пункт 13.2.: Забезпечення виконання Договору надається у вигляді безумовної і безвідкличної Банківської гарантії, оформленої на паперовому носії або у вигляді електронної банківської гарантії.
Розмір забезпечення виконання Договору (розмір Банківської гарантії) становить 465 228,24 грн. без ПДВ.
У разі продовження строку дії Договору Виконавець зобов`язаний продовжити (в порядку, визначеному згідно з змінами у Договорі) строк дії Банківської гарантії на строк продовження строку дії Договору.
Банківська гарантія повинна бути чинною від дня її видачі та протягом строку, на який вона видана (строк дії Банківської гарантії закінчується не раніше, ніж через 30 (тридцять) календарних днів після закінчення строку дії Договору, в забезпечення якого її видано): 05.03.2026.р.
У випадку продовження строку дії Договору, Виконавець зобов`язується надати Замовнику зміни до банківської гарантії або нову банківську гарантію протягом 7 (семи) календарних днів з дати підписання додаткової угоди, якою продовжується строк дії Договору. При цьому, зміни до банківської гарантії або нова банківська гарантія повинні закінчуватись не раніше ніж через 30 (тридцять) календарних днів після закінчення строку дії Договору (з урахуванням продовження строку дії Договору).
Банківська гарантія не може бути змінена без попереднього узгодження із Замовником.
- пункт 13.3.: Замовник повертає Виконавцю Забезпечення виконання Договору (Банківську гарантію) після належного (без порушень) виконання Виконавцем умов Договору в частині надання послуг (в повному обсязі та без зауважень Замовник) або дострокового розірвання Договору Сторонами (за умови відсутності на дату розірвання Договору порушення виконання Виконавцем з його вини зобов`язань за Договором), а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або Договору недійсними та у випадках, передбачених статтею 43 Закону України «Про публічні закупівлі», але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.
- пункт 13.4.: Забезпечення виконання Договору (Банківська гарантія) не повертається Виконавцю в разі порушення Виконавцем умов Договору. У такому випадку Замовник направляє банку-гаранту вимогу платежу за Банківською гарантією.
У період з лютого 2025 року по грудень 2025 року Товариством надавалися Компанії обумовлені Договором послуги, що підтверджується Актами надання послуг:
- №101/021257 від 28.02.2025 на суму 105 513,89 грн (за лютий 2025 року);
- №101/02156 від 28.02.2025 на суму 92 945,74 грн (за лютий 2025 року);
- №101/02155 від 28.02.2025 на суму 442 311,83 грн (за лютий 2025 року);
- №101/02158 від 28.02.2025 на суму 10 869,36 грн (за лютий 2025 року);
- №101/03175 від 31.03.2025 на суму 115 211,99 грн (за березень 2025 року);
- №101/03176 від 31.03.2025 на суму 11 412,83 грн (за березень 2025 року);
- №101/03173 від 31.03.2025 на суму 422 682,66 грн (за березень 2025 року);
- №101/03174 від 31.03.2025 на суму 101 111,58 грн (за березень 2025 року);
- №101/04236 від 30.04.2025 на суму 494 674,51 грн (за квітень 2025 року);
- №101/04238 від 30.04.2025 на суму 120 670,75 грн (за квітень 2025 року);
- №101/04237 від 30.04.2025 на суму 106 607,52 грн (за квітень 2025 року);
- №101/04239 від 30.04.2025 на суму 11 956,30 грн (за квітень 2025 року);
- №101/05249 від 31.05.2025 на суму 107 822,68 грн (за травень 2025 року);
- №101/05248 від 31.05.2025 на суму 499 488,60 грн (за травень 2025 року);
- №101/05251 від 31.05.2025 на суму 13 246,54 грн (за травень 2025 року);
- №101/05250 від 31.05.2025 на суму 132 598,56 грн (за травень 2025 року);
- №101/06171 від 30.06.2025 на суму 115 211,99 грн (за червень 2025 року);
- №101/06172 від 30.06.2025 на суму 11 412,83 грн (за червень 2025 року);
- №101/06169 від 30.06.2025 на суму 424 706,69 грн (за червень 2025 року);
- №101/06170 від 30.06.2025 на суму 93 778,92 грн (за червень 2025 року);
- №101/07165 від 31.07.2025 на суму 12 499,76 грн (за липень 2025 року);
- №101/07167 від 31.07.2025 на суму 106 769,80 грн (за липень 2025 року);
- №101/07168 від 31.07.2025 на суму 551 107,45 грн (за липень 2025 року);
- №101/07166 від 31.07.2025 на суму 126 035,06 грн (за липень 2025 року);
- №101/08168 від 31.08.2025 на суму 115 211,99 грн (за серпень 2025 року);
- №101/08170 від 31.08.2025 на суму 94 192,33 грн (за серпень 2025 року);
- №101/08167 від 31.08.2025 на суму 11 412,83 грн (за серпень 2025 року);
- №101/08169 від 31.08.2025 на суму 472 137,22 грн (за серпень 2025 року);
- №101/09135 від 30.09.2025 на суму 120 670,75 грн (за вересень 2025 року);
- №101/09136 від 30.09.2025 на суму 11 956,30 грн (за вересень 2025 року);
- №101/09140 від 30.09.2025 на суму 441 196,15 грн (за вересень 2025 року);
- №101/09141 від 30.09.2025 на суму 107 138,12 грн (за вересень 2025 року);
- №101/10204 від 31.10.2025 на суму 477 564,95 грн (за жовтень 2025 року);
- №101/10205 від 31.10.2025 на суму 111 241,85 грн (за жовтень 2025 року);
- №101/10203 від 31.10.2025 на суму 126 035,06 грн (за жовтень 2025 року);
- №101/10202 від 31.10.2025 на суму 12 499,76 грн (за жовтень 2025 року);
- №101/11171 від 30.11.2025 на суму 110 400,37 грн (за листопад 2025 року);
- №101/11172 від 30.11.2025 на суму 397 754,00 грн (за листопад 2025 року);
- №101/11170 від 30.11.2025 на суму 10 869,36 грн (за листопад 2025 року);
- №101/11173 від 30.11.2025 на суму 88 439,35 грн (за листопад 2025 року);
- №101/12155 від 31.12.2025 на суму 522 001,00 грн (за грудень 2025 року);
- №101/12156 від 31.12.2025 на суму 12 499,76 грн (за грудень 2025 року);
- №101/12157 від 31.12.2025 на суму 128 962,30 грн (за грудень 2025 року);
- №101/12158 від 31.12.2025 на суму 116 463,52 грн (за грудень 2025 року).
Вищезазначені акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печаткою Товариства.
У процесі виконання Договору сторонами фіксувалися окремі відхилення від умов надання послуг, які відображалися у відповідних актах та враховувалися при визначенні вартості таких послуг.
За твердженнями Позивача, зазначені механізми були реалізовані сторонами під час виконання Договору, що підтверджується актами надання послуг за відповідні періоди, у яких відображено погоджене сторонами зменшення вартості послуг. Отже, недоліки у наданні послуг були врегульовані сторонами у межах погодженого договірного механізму безпосередньо у процесі виконання Договору.
Оплата вартості наданих послуг здійснювалася Відповідачем у межах виконання Договору з урахуванням зменшення їх вартості у відповідних періодах, що підтверджується банківською випискою АТ "Кредобанк" №86-4398/23 від 12.03.2026 за період з 20.03.2025 по 21.01.2026 по рахунку Позивача, яка містить інформацію про надходження коштів від Відповідача за відповідні розрахункові періоди 2025 року.
Разом із цим, 03.02.2026 Компанія звернулася до АТ "Юнекс Банк" із вимогою №01/7128 від 30.01.2026, в якій просило у зв`язку з неналежним виконанням Товариством зобов`язань за Договором №01-191651-25 від 28.01.2025 сплатити суму гарантії у розмірі 465 228,24 грн.
03.02.2026 Позивач отримав від Банку повідомлення вих. №25.3-2424 від 03.02.2026 про отримання вимоги Відповідача щодо сплати коштів за банківською гарантією та про намір здійснити виплату гарантійної суми у розмірі 465 228,24 грн.
06.02.2026 Позивач направив на адресу Банку письмові заперечення вих. № 06/02 від 06.02.2026. У вказаному листі Позивач зазначив, що вимога Відповідача не відповідає вимогам статті 563 ЦК України, оскільки не містить конкретизації порушення забезпеченого гарантією зобов`язання та не супроводжується жодними документами, які підтверджують факт невиконання або неналежного виконання договору.
Однак Повідомленням №25.3-6704 від 23.03.2026 Банк повідомив Товариство, що після надходження від останнього 465 228,24 грн, вказана сума коштів (сума гарантії) була перерахована на користь Компанії.
Незважаючи на виконання Позивачем умов Договору №01-191651-25 від 28.01.2025, Відповідач набув грошові кошти у розмірі банківської гарантії та не повернув їх у добровільному порядку, у зв`язку з чим Товариство звернулося з даним позовом до суду про стягнення з Компанії 465 228,24 грн безпідставно набутих коштів.
1. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За приписами частини 1 статті 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Даючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання Договору №01-191651-25 від 28.01.2025, суд дійшов висновку, що такий за своєю правовою природою є договором про надання послуг, за яким, відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Отже, укладення Товариством та Компанією Договору №01-191651-25 від 28.01.2025 було спрямоване на надання останньому послуг з прибирання приміщень та одночасного обов`язку по здійсненню його оплати.
2. У той же час, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (частина 1 статті 546 ЦК України).
Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання (частина 2 статті 546 ЦК України).
У відповідності до частини 1 статті 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.
За частиною 1 статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Відповідно до статті 562 ЦК України зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.
Частинами першою, третьою статті 563 ЦК України унормовано, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.
У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.
Як передбачено частиною другою статті 564 ЦК України, гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.
Відповідно до частин першої, третьої статті 565 ЦК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії. Якщо гарант після пред`явлення до нього вимоги кредитора дізнався про недійсність основного зобов`язання або про його припинення, він повинен негайно повідомити про це кредитора і боржника; повторна вимога кредитора, одержана гарантом після такого повідомлення, підлягає задоволенню.
Законодавчі положення про те, що гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, слід розуміти таким чином, що звернення бенефіціара до гаранта з вимогою про сплати грошової суми у випадку, коли принципал не порушив основного зобов`язання (наприклад, якщо воно припинене виконанням або з інших підстав, чи є недійсним) є правопорушенням. Водночас це правопорушення спрямоване проти принципала, а не проти гаранта, і воно не впливає на обов`язок гаранта по сплаті відповідної суми за гарантією.
Положення закону про те, що кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією (частина третя статті 563 ЦК України), слугує меті ідентифікації порушення зобов`язання, а відтак, конкретизації банківської гарантії, і не вказує на обов`язок гаранта перевіряти таке порушення. Адже гарант може видати на користь одного й того ж бенефіціара декілька банківських гарантій за зверненням одного й того ж принципала у зв`язку з одним чи декількома договорами з бенефіціаром з різними умовами, що передбачають сплату за гарантіями у різних випадках.
Отже, кредитор-бенефіціар має право вимоги як за основним зобов`язанням, так і за незалежною від цього зобов`язання гарантією. Якщо він не отримає виконання за основним зобов`язанням, то, пред`явивши вимогу гаранту, отримає виконання.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.05.2024 у справі №910/17772/20.
Як було раніше встановлено судом, відповідно до пунктів 13.1., 13.2. Договору Виконавець надає Замовнику (в порядку та строки, визначені чинним законодавством України, Тендерної документації (ТД)на дану закупівлю) Забезпечення виконання Договору. Забезпечення виконання Договору надається у вигляді безумовної і безвідкличної Банківської гарантії, оформленої на паперовому носії або у вигляді електронної банківської гарантії. Розмір забезпечення виконання Договору (розмір Банківської гарантії) становить 465 228,24 грн (без ПДВ).
Також судом встановлено, Товариством було надано Компанії Гарантію виконання зобов`язань №2025/1/234/V, згідно з якою АТ "Юнекс Банк" безумовно, тобто за першою вимогою Бенефіціара (Компанії) без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов, та безвідклично прийняло на себе зобов`язання заплатити Бенефіціару (Компанії) протягом 5 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги Бенефіціара (Компанії), передбаченою цією Гарантією, грошову суму 465 228,24 грн у випадку порушення Принципалом (Товариством) зобов`язань за Договором.
Водночас за положеннями пункту 13.3. Договору Замовник повертає Виконавцю Забезпечення виконання Договору (Банківську гарантію) після належного (без порушень) виконання Виконавцем умов Договору в частині надання послуг (в повному обсязі та без зауважень Замовник) або дострокового розірвання Договору Сторонами (за умови відсутності на дату розірвання Договору порушення виконання Виконавцем з його вини зобов`язань за Договором), а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або Договору недійсними та у випадках, передбачених статтею 43 Закону України «Про публічні закупівлі», але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.
Забезпечення виконання Договору (Банківська гарантія) не повертається Виконавцю в разі порушення Виконавцем умов Договору. У такому випадку Замовник направляє банку-гаранту вимогу платежу за Банківською гарантією (пункт 13.4. Договору).
3. Заперечуючи проти задоволення позову, Компанія наголошувала на тому, що послуги були надані неналежним чином (з порушенням умов Договору), а тому відсутні підстави для повернення суми забезпечення виконання зобов`язання.
Таким чином, до предмета доказування в межах даної справи входить встановлення обставин належного/неналежного виконання умов Договору.
Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) статтею 610 ЦК України кваліфікується як порушення зобов`язання.
У розумінні наведеної норми, яка надає визначення порушення зобов`язання, останнє може бути двох видів. По-перше, це невиконання зобов`язання, яке виникає якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов`язання (не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо), або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов`язання мають утримуватися. По-друге, це неналежне виконання зобов`язання, тобто порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі невідповідності виконання зобов`язання критеріям належності, можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.04.2019 у справі №910/2693/18.
Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина 1). Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (частина 2).
За положеннями абзацу 1 пункту 5.2. Договору факт належного надання послуг засвідчується шляхом підписання без зауважень складеного згідно з вимогами щодо складання первинних документів Акту, два примірники якого передаються Виконавцем після надання послуг; при цьому в акті про надання послуг Виконавець зобов`язаний окрім інших даних також зазначити дані щодо обсягу послуг за звітний період згідно з Завданням, щодо відсутності порушень своєчасності та якості надання послуг, а якщо такі порушення мали місце, - то зазначити їх перелік в Акті а також своєчасність їх виправлення.
При наявності у Замовника зауважень (претензій), які фіксуються в чек-листах, оформлених відповідно до Таблиці 1 Додатку 1 цього Договору викликаних недоліками послуг (зокрема, невідповідність Завданню, іншим вимогам Замовника), послуги визнається неякісною, про що Замовник вправі заявити Виконавцю у будь-який момент (однак не пізніше строку / терміну, визначеного Договором для підписання Акту приймання-передачі послуг); при цьому Виконавцю надається документ (акт), в якому зафіксовані виявлені недоліки та зазначається терміни їх усунення, а також строки підписання та повернення Виконавцем такого документу (акту) (пункт 5.3. Договору).
Судом встановлено, що у період з лютого 2025 року по грудень 2025 року Товариством було надано Компанії обумовлені Договором послуги, що підтверджується Актами надання послуг, копії яких містяться у матеріалах даної справи.
Дослідивши вищезазначені документи, судом встановлено, що вони підписані уповноваженими представниками сторін, але із зауваженнями щодо якості їх надання.
Неналежне виконання Товариством умов Договору також було зафіксовано у чек-листах, актах про неналежно надані послуги (недоліки) та відповідними листами, копії яких містяться у матеріалах справи. Більше того, порушення умов Договору не заперечувалося Товариством.
Отже, суд погоджується з доводами Компанії про неналежне виконання Товариством умов Договору.
4. Водночас судом враховано, що Договір про надання послуг №01-191651-25 від 02.12.2024 було укладено між сторонами у зв`язку з перемогою Товариства у процедурі закупівлі №UA-2024-12-02-011323-a про проведення закупівлі90910000-9 "Послуги з прибирання Послуги з прибирання приміщень НЕК "Укренерго" в м. Києві (https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2024-12-02-011323-a).
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені Законом України "Про публічні закупівлі" (тут і надалі – Закон у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Верховний Суд у постанові від 25.09.2024 у справі №910/12114/23, розглядаючи подібний спір за позовом товариства як принципала до товариства як бенефіціара про стягнення банківської гарантії на підставі Закону України "Про публічні закупівлі" за відсутності настання гарантійного випадку (порушення принципалом зобов`язання за договором про публічні закупівлі, забезпеченого гарантією), враховуючи правову позицію Верховного Суду у постанові від 17.05.202024 у справі № 910/17772/20, виснував, зокрема, що: "…у таких спорах до правовідносин сторін підлягає застосуванню не лише ЦК України (статті 546, 547, 548, 560, 561, 562, 566, 563), а і спеціальний закон - Закон України "Про публічні закупівлі", відповідно до частини другої статті 27 якого замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю: 1) після виконання переможцем процедури закупівлі / спрощеної закупівлі договору про закупівлю; 2) за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі / спрощеної закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним; 3) у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону; 4) згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин" (пункт 5.52 постанови);
"Вказана норма Закону, яка безпосередньо регулює відносини суб`єктів господарювання у процедурі публічних закупівель, чітко передбачає момент повернення замовником забезпечення договору - після його виконання учасником-переможцем, тоді як можливість неповернення замовником забезпечення виконання договору існує лише у разі невиконання учасником умов договору" (пункт 5.53 постанови);
"При цьому невиконання має місце лише у випадку відсутності дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання" (пункт 5.54 постанови).
Отже, за висновками Верховного Суду у наведеній постанові від 25.09.2024 у справі №910/12114/23 (подібний висновок викладено Верховним Судом і у постанові від 25.03.2025 у справі № 910/11352/24), підставою для утримання банківської гарантії є саме невиконання позивачем (принципалом) договору, а не певне порушення строків його виконання. Водночас відповідач (бенефіціар) не позбавлений права вжити передбачених законом та договором заходів задля поновлення свого порушеного права внаслідок несвоєчасного виконання постачальником своїх договірних зобов`язань (пункт 5.60 постанови).
Таким чином, з огляду на те, що надані Товариством послуги були прийняті та оплачені Компанією, а відхилення від умов Договору (неналежне виконання) були врегульовані сторонами у процесі його виконання у відповідності до положень пункту 6.10. Договору, шляхом знижена вартості послуг, суд дійшов висновку про те, що Договір був виконаний.
Водночас після отримання від Компанії вимоги №01/7128 від 30.01.2026 АТ "Юнекс Банк" було сплачено на користь Відповідача суму гарантії у розмірі 465 228,24 грн.
5. Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Загальна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Положення глави 83 ЦК України "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 ЦК України.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 17.05.2024 у справі №910/17772/20 навів правові висновки, за якими, якщо бенефіціар за відсутності основного зобов`язання (наприклад, якщо воно припинене виконанням з інших підстав, є недійсним) звернеться до гаранта і отримає від нього грошову суму, то таке є набуттям майна (грошей) без достатньої правової підстави за рахунок потерпілого, оскільки за загальним правилом частини 1 статті 569 ЦК гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, то постраждалим є боржник (принципал). Він вправі звернутись до бенефіціара з вимогою про повернення принципалу коштів, сплачених гарантом, за правилами глави 83 "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" ЦК України (пункт 56).
Призначенням інституту гарантії (§4 глави 49 ЦК України) є надання упевненості учасникам обороту в тому, що бенефіціар гарантовано і швидко одержить платіж, якщо надасть документи, передбачені гарантією (наприклад, товарно-транспортну накладну, акт приймання-передачі виконаних робіт тощо), причому навіть і в тому випадку, коли між принципалом і бенефіціаром існує спір щодо виконання зобов`язання. Запорукою тому має бути надійність банківської системи. Тим самим у разі виникнення спору щодо наявності чи відсутності боргу принципала останній та бенефіціар в частині стягнення боргу міняються місцями: не бенефіціар звертається до суду за стягненням боргу (бо він вже одержав від гаранта суму боргу, яку вважав наявною), а принципал позивається до суду про стягнення з бенефіціара суми, яку принципал вважає отриманою за його рахунок без достатньої правової підстави (глава 83 ЦК України) з огляду на відсутність боргу принципала (пункт 59).
Враховуючи виконання Товариством умов Договору, суд дійшов до висновку про те, що сплачена Банком на користь Компанії банківська гарантія у розмірі 465 228,24 грн, є безпідставно набутими коштами, а тому мають бути повернуті Товариству.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 ГПК України).
Отже, позов Товариства підлягає задоволенню у повному обсязі.
Судовий збір згідно статті 129 ГПК України та з урахуванням положень частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" покладається на Відповідача.
Також, у своєму позові Товариство просило суд стягнути з Компанії 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
У відповідності до статті 131^2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 ГПК України.
Статтею 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.
Відповідно до частин 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
На підтвердження вимоги про стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу у сумі 25 000,00 грн, Позивачем було додано копії, зокрема: Договору про надання правової допомоги №3/26 від 02.03.2026, Акту про надання юридичних послуг №3/26 від 31.03.2026, рахунку на оплату №26 від 31.03.2026, виписки по рахунку Товариства за 31.03.2026, свідоцтво про право на зайняття Осіпчук Віталієм Юрійовичем адвокатською діяльністю серії КВ №4311 від 30.01.2015 та ордеру серії АА №1694846, виданого 31.03.2026 Адвокатським об`єднанням "Нечаєв і партнери" на ім`я вказаного адвоката.
За змістом частини 3 статті 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
За приписами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах – фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення – при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
02.03.2026 між Адвокатським об`єднанням "Нечаєв і партнери" (Адвокатське об`єднання) та Товариством (Клієнт) було укладено Договір №3/26 про надання правової допомоги, відповідно до пунктів 1.1., 1.2. якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає доручення Клієнта про надання правової допомоги на умовах, визначених цим договором. Надання правової допомоги за цим договором полягає в наданні Адвокатським об`єднанням юридичних послуг з правового супроводу діяльності Клієнта, представництва, захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта, здійснення Адвокатським об`єднанням в інтересах Клієнта юридичних і фактичних дій.
Згідно з пунктом 3.1. Договору за надання юридичних послуг, передбачених цим договором, Клієнт зобов`язується сплачувати Адвокатському об`єднанню погодинну винагороду (гонорар) в розмірі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок), без ПДВ, за одну годину надання послуг, на підставі рахунків, виставлених Адвокатським об`єднанням, якщо інша форма оплати не буде погоджена Сторонами у додатковій угоді, що є невід`ємною частиною цього договору.
Погодинна винагорода (гонорар) обчислюється виходячи з фактичного обсягу часу, витраченого для виконання доручення Клієнта. До часу, який підлягає оплаті, включається час, витрачений на вивчення і підготовку документів, пошук і аналіз законодавства та судової практики, участь у судових засіданнях, перебування в органах, установах і організаціях, участь у переговорах і зборах, зустрічі та телефонні розмови з Клієнтом та іншими особами у справах Клієнта, інші ефективні дії у справах Клієнта. Час, витрачений на будь-які поїздки та очікування у справах Клієнта в межах міста Києва, підлягає оплаті у розмірі 50% (п`ятдесят відсотків) від погодинної ставки. Час, витрачений на поїздки в інші населені пункти, підлягає оплаті за весь витрачений час, але не більше ніж за 8 (вісім) годин на день (пункт 3.2. Договору).
За положеннями пункту 3.3. Договору на підставі даних обліку часу, який веде Адвокатське об`єднання, воно щомісячно складає акт про надання юридичних послуг у відповідному місяці та направляє його для підписання Клієнту.
31.03.2026 між Адвокатським об`єднанням та Товариством було складено Акт про надання юридичних послуг на суму 25 000,00 грн.
Зі змісту вказаного акту вбачається, що правнича допомога полягає у підготовці позовної заяви про стягнення безпідставно набутих коштів з Компанії, ставка за 1 годину становить 5000,00 грн, всього витраченого часу – 5 годин.
Підписавши та скріпивши вказаний акт печатками, Товариство та Адвокатське об`єднання засвідчили відсутність жодних претензій та зауважень щодо наданих послуг.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).
Відповідна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, а також у додатковій постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №914/633/18, які в силу частини 4 статті 236 ГПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Разом із цим, вартість правничої допомоги у розмірі 25 000,00 грн була повністю сплачена Товариством у повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку Товариства за 31.03.2026.
Отже, вищевказаними доказами та наявними матеріалами справи підтверджується надання Адвокатським об`єднанням послуг з професійної правничої допомоги у погодженому між ними розмірі – 25 000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). 
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з тим, за приписами частини 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Однак жодний обґрунтованих доводів щодо неспівмірності витрат Позивача на професійну правничу допомогу Відповідачем не було наведено.
З огляду на викладене, враховуючи складність справи, розумну необхідність витрат для даної справи у суді, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, а також відсутність клопотань Відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, на переконання суду, співмірною є компенсація витрат Позивача на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн.
У зв`язку з тим, що судом повністю задоволено позовні вимоги Товариства, судові витрати останнього, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 25000,00 грн, на підставі статті 129 ГПК України покладаються на Компанію.
Керуючись статтями 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25; ідентифікаційний код: 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чистий світ технології" (04073, місто Київ, проспект Бандери Степана, будинок 21; ідентифікаційний код: 38443865) 465 228 (чотириста шістдесят п`ять тисяч двісті двадцять вісім) грн 24 коп. безпідставно отриманих коштів, 5 582 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн 74 коп. судового збору та 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя | Сергій МУДРИЙ