ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2026	м. Дніпро	Справа № 904/2302/24	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Цибульської К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілл РТ", м. Дніпро 
до Відповідача-1: Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, м. Дніпро
Відповідача-2: Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради, м. Дніпро
Відповідача-3: Приватного підприємства "Віко", м. Дніпро
Відповідача-4: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, м. Дніпро
За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Дніпровської міської ради, м. Дніпро
За участю Дніпропетровської обласної прокуратури, м. Дніпро
про визнання недійсним рішення; визнання недійсним погодження на розміщення реклами; визнання недійсними пунктів договору; зобов`язання вчинити певні дії; стягнення збитків 

Представники:
від позивача: Крюкова Д.О., ордер, адвокат;
від відповідача-1: Дерило В.Г., виписка ЄДР, самопредставництво; 
від відповідача-1: Дика Н.В.., виписка ЄДР, самопредставництво; 
від відповідача-2: Керекеша С.М., виписка ЄДР, самопредставництво; 
від відповідача-3: не з`явився;
від відповідача-4: не з`явися;
від третьої особи: Риженко М.С, виписка ЄДР, самопредставництво;
Прокурор: не з`явився. 

СУТЬ СПОРУ:
У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів, де враховуючи заяви про уточнення позовних вимог, просило:
1) визнати недійсним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.05.2021 № 453 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» в частині видачі Приватному підприємству «Віко» погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності на місця, на які вже було видано аналогічні погодження Товариству з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» (пункти 56-109 додатку до рішення);
2) визнати недійсними погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності, видані Приватному підприємству «Віко» на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.05.2021 № 453 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності»;
3) визнати недійсними пункти 56-109 додатку № 1 до договору від 19.05.2021 № 1-2021 про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах, укладеного між Комунальним підприємством «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради та Приватним підприємством "Віко";
4) зобов`язати Приватне підприємство «Віко» протягом 5 (п`яти) днів з моменту набрання законної сили рішенням суду усунути перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» у тимчасовому користуванні місцями на зупиночних комплексах, наданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» на підставі договору про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах, який рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2022 у справі № 904/9036/21 визнано укладеним між Комунальним підприємством «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ», та договору про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах від 01.04.2020 № 1, укладеного між Комунальним підприємством «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ», шляхом демонтажу за власний рахунок реклами (рекламних засобів), розміщеної на зупиночних комплексах;
5) стягнути з бюджету Дніпровської міської територіальної громади через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» збитки, нанесені Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, у загальній сумі 84 882 649,84 грн, з яких 59 700 604,84 грн – збитки у вигляді недоотриманого доходу (упущеної вигоди), 25 182 045,00 грн – збитки у вигляді необхідності сплати штрафних санкцій за невиконання договорів.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно анулював погодження Товариству з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» на розміщення реклами, у зв`язку з чим позивач не має можливості використовувати надані йому відповідно до погоджень Виконавчого комітету Дніпровської міської ради 54 рекламних місця через зайняття таких місць рекламою, розміщеною іншим суб`єктом господарювання – Приватним підприємством «Віко».

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 по справі № 904/2302/24 (суддя Ніколенко М.О.) позов задоволено повністю.
Додатковим рішенням від 23.12.2024:
- стягнуто з бюджету Дніпровської міської територіальної громади через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» витрати на правову допомогу у сумі 27 100 грн та витрати на проведення експертизи у сумі 79 968,77 грн;
- стягнуто з Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» витрати на правову допомогу у сумі 23 600 грн;
- стягнуто з Приватного підприємства «Віко» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілл РТ" витрати на правову допомогу у сумі 22 600 грн;
- у задоволенні решти вимог заявника – відмовлено.

Додатковим рішенням від 24.12.2024 стягнуто з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 059 800 грн.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2025 (судді: Чередко А.Є., Мороз В.Ф., Іванов О.Г.) рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 скасовано в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з бюджету Дніпровської міської територіальної громади через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» збитків у вигляді сплати штрафних санкцій за невиконання договорів у сумі 25 182 045,00 грн, у цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні зазначеної позовної вимоги; в решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 залишено без змін; додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 змінено шляхом здійснення розподілу судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог; викладено другий абзац резолютивної частини додаткового рішення від 23.12.2024 у такій редакції:
«Стягнути з бюджету Дніпровської міської територіальної громади через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (код 37988155, місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської бригади, буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» (код 42526994, місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Барикадна, буд. 15 А) витрати на правову допомогу у розмірі 25 492,05 грн та витрати на проведення експертизи у розмірі 56 244,52 грн»;
в решті додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2024 – залишено без змін;
додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2024 змінено шляхом здійснення розподілу судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог;
викладено перший абзац резолютивної частини додаткового рішення від 24.12.2024 у такій редакції:
«Стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код: 04052092; місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) суму судового збору у розмірі 745 390,27 грн».

Постановою Верховного Суду від 03.02.2026 по справі № 904/2302/24 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» залишено без задоволення.
Касаційні скарги Приватного підприємства «Віко», Виконавчого комітету Дніпровської міської ради задоволено частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2025 у справі № 904/2302/24 скасовано в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з бюджету Дніпровської міської територіальної громади через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» збитків у вигляді недоотриманого доходу (упущеної вигоди).
Справу № 904/2302/24 у цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.
У решті постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2025 у справі № 904/2302/24 залишено без змін.
Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2024, додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2024 у справі № 904/2302/24 скасовано.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2026 справу № 904/2302/24 передано на розгляд судді Рудь І.А.
Ухвалою господарського суду від 04.03.2026 прийнято справу № 904/2302/24 до свого провадження та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 24.03.2026 року.

11.03.2026 від відповідача-2 до суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке:
- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2022 у справі №904/9036/21 договір між ТОВ «СІЛЛ РТ» та КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР визнано укладеним з 15.08.2022 у зв`язку із чим КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР, як балансоутримувач, не втручається у господарську діяльність позивача, а будь-які обмеження у користуванні місцями для розміщення реклами відсутні; 
- вказує, що рішення виконавчого комітету про видачу погоджень не визначають конкретні площі рекламних конструкцій, а тому «задвоєння» рекламних площ між ТОВ «СІЛЛ РТ» та ПП «ВІКО» відсутнє; 
- окремо просить виключити з матеріалів справи висновок експерта № 003-ШЛД/24 від 04.10.2024 як неналежний та недопустимий доказ, посилаючись на істотні порушення законодавства про судову експертизу, відсутність підтвердження трудових або інших правовідносин експертів із експертною установою, яка є окремою юридичною особою у підпорядкуванні Міністерства юстиції України.

17.03.2026 від позивача до суду надійшли письмові пояснення по справі, у яких зазначено:
- протиправність дій виконкому вже встановлена судовими рішеннями у справах № 160/7358/21 та № 904/2302/24, якими визнано незаконними рішення виконкому від 29.04.2021 № 442 та від 18.05.2021 № 453; 
- окремо наголошено, що Верховний Суд у постанові від 03.02.2026 прямо зазначив про порушення принципів правової визначеності, легітимних очікувань та належного урядування внаслідок надання двох погоджень на одні й ті самі місця розміщення реклами; 
- на підтвердження наявності збитків позивач посилається на укладені з контрагентами договори на проведення рекламних кампаній, зокрема з ФОП Погуляєм С.П., ФОП Богданом А.В., ФОП Жидіком О.В., ФОП Алєксєєвою В.В., ФОП Старостенком В.А., які передбачали розміщення реклами на спірних зупиночних комплексах та отримання доходу від такої діяльності; 
- зазначає, що загальна вартість рекламних кампаній за укладеними договорами становила значні суми та підтверджує реальність очікуваного доходу, а не його абстрактний характер; 
- Верховний Суд у п.75 постанови від 03.02.2026, за твердженням позивача, прямо встановив, що надання погоджень двом розповсюджувачам реклами на одні й ті самі місця створило конфлікт між розповсюджувачами та фактичну неможливість реалізації прав ТОВ «СІЛЛ РТ»; 
- стверджує, що КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР фактично не надало ТОВ «СІЛЛ РТ» місця у користування та не виконало передбачені договором обов`язки, зокрема щодо оформлення користування місцями, складання калькуляцій та забезпечення можливості використання рекламних площ; 
- наголошує, що саме прийняття виконкомом протиправних рішень та існування подвійних погоджень призвели до неможливості користування місцями розташування реклами та, відповідно, до втрати доходу; 
- окремо зазначено, що судами у справі №904/2302/24 вже встановлено факт існування перешкод у користуванні місцями розташування реклами, оскільки було задоволено вимогу про усунення таких перешкод; 
- на підтвердження розміру упущеної вигоди також посилається на висновок комісійної судової економічної експертизи №003-ШЛД/24 від 04.10.2024, проведеної ДП «Центр судової експертизи та експертних досліджень», якою досліджувався розмір недоотриманого доходу та витрат позивача.

18.03.2026 від відповідача-1 надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке:
- відповідно до статті 22 ЦК України та частини четвертої статті 623 ЦК України відшкодуванню підлягають лише ті доходи, які могли бути реально отримані, а також мають враховуватись заходи, вжиті кредитором для їх одержання; 
- наголошує, що ТОВ «СІЛЛ РТ» ще у 2021 році було обізнане про неможливість користування спірними рекламними місцями, однак до суду із вимогою про стягнення збитків звернулося лише у 2024 році; 
- зазначає, що позивач не вчинив жодних дій для мінімізації своїх збитків, зокрема не ініціював розірвання або зміну договорів із контрагентами, не звертався своєчасно до суду щодо усунення перешкод у користуванні рекламними місцями; 
- також зазначено, що позивач, укладаючи договори на проведення рекламних кампаній, нібито усвідомлював неможливість їх фактичного виконання, а тому не міг реально розраховувати на отримання доходу; 
- з посиланням на правові висновки Верховного Суду у справах № 910/14341/18 та № 910/4777/21 зазначає, що саме позивач повинен довести реальність отримання доходу та те, що лише неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною неможливості його отримання; 
- окремо зазначено, що Верховний Суд звернув увагу на недоліки судово-економічної експертизи №003-ШЛД/24, зокрема на те, що експерти не були працівниками державної спеціалізованої установи, а також на необхідність перевірки правильності розрахунку збитків; 
- вважає, що позивач шляхом укладення договорів на проведення рекламних кампаній штучно завищив суму збитків, оскільки такі договори, на його думку, завідомо не могли бути виконані.

19.03.2026 від відповідача-3 через систему «Електронний суд» надійшли клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке:
- відповідач-3 посилається на висновки Верховного Суду про те, що суди попередніх інстанцій неналежним чином перевірили розмір заявлених збитків та не надали належної оцінки доказам і розрахунку упущеної вигоди; 
- зазначає, що основним доказом позивача щодо розміру збитків був висновок експерта №003-ШЛД/24, однак Верховний Суд звернув увагу на порушення при проведенні експертизи, зокрема на те, що експерти не були працівниками державної спеціалізованої установи; 
- наголошує, що відповідно до статті 22 ЦК України та частини четвертої статті 623 ЦК України відшкодуванню підлягають лише ті доходи, які могли бути реально отримані, а також мають враховуватись заходи, вжиті кредитором для їх одержання; 
- відповідач-3 зазначає, що розрахунок упущеної вигоди ґрунтується лише на припущеннях та очікуваннях отримання доходу, а не на первинних бухгалтерських документах, які б підтверджували реальність заявлених збитків та стверджує, що позивач не довів наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для стягнення збитків, а саме: протиправної поведінки, збитків та причинного зв`язку між ними.

20.03.2026 відповідачем-3 до суду подано заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

У підготовче засідання 24.03.2026 відповідач-2,-4 та прокурор явку повноважних представників не забезпечили.
У засіданні 24.03.2026 представник позивача заявив клопотання про надання часу для підготування відповіді на відзиви та розрахунку суми збитків.
Ухвалою суду від 24.03.2026 відкладено підготовче засідання на 21.04.2026.

26.03.2026 від позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій останній зазначає таке:
- позивач звертає увагу, що всі договори на проведення рекламних кампаній з контрагентами були укладені до прийняття виконкомом рішення № 442 від 29.04.2021 про анулювання погоджень на розміщення реклами; 
- ТОВ «СІЛЛ РТ» зазначає, що саме рішення виконкому від 29.04.2021 № 442 та від 18.05.2021 № 453 фактично позбавили позивача можливості користуватися рекламними площинами та передали аналогічні права ПП «ВІКО»; 
- позивач наголошує, що твердження виконкому про нібито відсутність наміру виконувати договори є суперечливими, оскільки на момент їх укладення у позивача існували всі правові та фактичні підстави розраховувати на отримання доходу; 
- ТОВ «СІЛЛ РТ» вважає юридично неспроможними посилання відповідача на нібито бездіяльність позивача, оскільки саме протиправні рішення суб`єкта владних повноважень стали визначальною причиною неможливості отримання доходу; 
- зазначає, що жодна норма права не покладає на потерпілу сторону обов`язку припиняти чинні договори з метою мінімізації шкоди, завданої протиправними рішеннями іншої сторони; 
- наголошує, що відповідач не надав альтернативного розрахунку збитків, не спростував вихідні дані та не довів їх недостовірність, обмежившись лише загальними зауваженнями; 
- ТОВ «СІЛЛ РТ» повторно подало до матеріалів справи обґрунтований розрахунок збитків (упущеної вигоди), який уже містився у позовній заяві; 
- зазначає, що ДП «Центр судової експертизи та експертних досліджень» не є державною спеціалізованою установою, а є державним комерційним підприємством, яке має право залучати атестованих експертів для проведення економічних експертиз; 
- окремо наведено правові висновки Верховного Суду у справах № 910/8933/17 та № 926/2275/17 щодо того, що формальні недоліки при призначенні або організації експертизи самі по собі не роблять висновок недопустимим доказом, а відповідачі, в свою чергу, намагаються дискредитувати висновок експерта виключно через формальні зауваження, не спростовуючи його зміст по суті.
27.03.2026 позивачем подано до суду клопотання про стягнення судових витрат та заперечення на клопотання відповідача-3.

06.04.2026 відповідачем-4 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому наголошує, що між ТОВ «СІЛЛ РТ» та ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області відсутні будь-які правовідносини, а органи Казначейства лише виконують виконавчі документи про стягнення коштів з державного чи місцевого бюджету та не є суб`єктами, які завдали позивачу шкоду.

13.04.2026 відповідачем-4 подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника.

21.04.2026 від третьої особи подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 904/1461/26 за позовом Дніпровської міської ради до фізичної особи - підприємця Погуляя Станіслава Петровича, фізичної особи - підприємця Богдана Андрія Валерійовича, фізичної особи - підприємця Жидіка Олександра Володимировича, фізичної особи - підприємця Алексєєвої Валерії Валеріївни, фізичної особи - підприємця Старостенка Валерія Анатолійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ», за участю третіх осіб: Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура» Дніпровської міської ради, Приватного підприємства «Віко», про визнання недійсними договорів на проведення рекламних компаній.

21.04.2026 від позивача надійшли до суду заперечення на клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі.

21.04.2026 від відповідача-3 подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.
У підготовче засідання 21.04.2026 відповідачі-3,-4 та прокурор явку повноважних представників не забезпечили.

У судовому засіданні 21.04.2026 представник третьої особи - Дніпровської міської ради підтримав клопотання про зупинення провадження у справі, просив його задовольнити.
Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, вважаючи його безпідставним (письмові заперечення долучено до матеріалів справи).
Представники відповідачів-1,2 у судовому засіданні підтримали клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі.
Клопотання третьої особи залишено на вирішенні суду.

Ухвалою суду від 21.04.2026 підготовче засідання відкладено на 29.04.2026.

27.04.2026 від позивача надійшла до суду відповідь на відзив.
27.04.2026 від відповідача-2 надійшли до суду письмові пояснення по справі та заперечення по справі.
27.04.2026 від відповідача-1 до суду надійшли заперечення по справі.
27.04.2026 від відповідача-3 до суду надійшли заперечення.
28.04.2026 від позивача до суду надійшли письмові пояснення по справі.
29.04.2026 від відповідача-3 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 29.04.2026 сторони не заперечували щодо продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.
Ухвалою суду від 29.04.2026 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 12.05.2026.

08.05.2026 від позивача подано до суду додаткові пояснення з доказами на підтвердження.
11.05.2026 від відповідача-3 надійшло клопотання про залучення додаткових доказів.
12.05.2026 від відповідача-3 надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи.
У підготовче засідання 12.05.2026 відповідач-3 та відповідач-4 не з`явилися.

У підготовчому засіданні 12.05.2026 суд відмовив у задоволені клопотання третьої особи (Дніпровської міської ради) про зупинення провадження у справі.
Ухвалою суду від 12.05.2026 закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 25.06.2026.

У судовому засіданні 25.06.2026 оголошувалась перерва до 16.07.2026.

15.07.2026 від відповідача-3 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

16.07.2026 у судове засідання представники відповідачів- 3,4 та прокурор не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 

У судовому засіданні представник третьої особи заявив клопотання про зупинення провадження у справі № 904/2302/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 904/1461/26.

Розглянувши заявлене третьою особою клопотання про зупинення провадження у справі, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для розгляду справи, провадження у якій зупиняється.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 236 ГПК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.03.2025 у справі № 910/13175/23 щодо застосування ч. 3 ст. 195 ГПК України відзначила, що з огляду на норми ч. 1 ст. 177, ст. 181, частин 1, 2 ст. 182 ГПК України, лише у загальному позовному провадженні здійснення підготовчих дій до розгляду справи по суті виділено в окрему стадію і містить перелік питань, які має з`ясувати суд до того, як приступить безпосередньо до розгляду справи по суті. 
Оскільки ч. 3 ст. 195 ГПК України встановлює обмеження переліку підстав, з яких суд має право або зобов`язаний зупинити провадження у справі, і такі обмеження встановлені саме для стадії розгляду справи по суті, то ця норма підлягає застосуванню лише у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження судом першої інстанції.
З наведеного вбачається, що суд першої інстанції не наділений правом зупиняти провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України під час розгляду справи по суті.
Так, третьою особою заявлено клопотання про зупинення провадження у справі під час розгляду справи по суті. 
Отже, суд дійшов висновку про відсутність процесуальних підстав для зупинення провадження у даній справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України під час розгляду справи по суті.
За вказаних обставин, клопотання про зупинення провадження задоволенню не підлягає.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
У матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами без участі представників відповідачів - 3,4 та прокурора.

У судовому засіданні 16.07.2026 позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити, відповідачі проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у відзивах на позов, просили у задоволенні позову відмовити.
В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено скорочене рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:
Предметом доказування у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для стягнення на користь позивача збитків у вигляді упущеної вигоди, зокрема реальність отримання такого доходу, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та неодержанням доходу, а також обґрунтованість розрахунку збитків.

Позивач є юридичною особою, яка здійснює свою господарську діяльність за основними видами економічної діяльності 73.11 – рекламні агентства та 73.12 – посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації, та у відповідності до Порядку розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності у місті Дніпрі (далі – Порядок № 256), затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 18.02.2020 № 256 (зі змінами), на підставі рішень Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.03.2020 № 414 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності», від 02.06.2020 № 657 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності» та від 28.08.2020 № 884 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності» одержало 54 погодження на розміщення реклами на транспорті у місті Дніпрі, зокрема, на зупиночних комплексах.
01.04.2020 позивачем на підставі пункту 2.1.10 Порядку № 256 та вищевказаних рішень Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.03.2020 № 414, від 02.06.2020 № 657 та від 28.08.2020 № 884 укладено з Комунальним підприємством «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради договір про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах № 1 з доповненнями.
Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» (далі – рішення від 29.04.2021 № 442) скасовано погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності (на зупиночних комплексах) ТОВ «Сілл РТ».
Позивач оскаржив рішення від 29.04.2021 № 442 у судовому порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі № 160/7358/21 у задоволенні позовних вимог ТОВ «Сілл РТ» відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у справі № 160/7358/21 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 в адміністративній справі № 160/7358/21 скасовано, адміністративний позов ТОВ «Сілл РТ» задоволено частково та визнано протиправним та скасовано Рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради 29.04.2021 № 442 в частині анулювання (скасування) погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності щодо ТОВ «Сілл РТ» (пункти додатку до рішення 56-109).
При цьому відповідачам касаційним судом відмовлено в оскарженні постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у справі № 160/7358/21.
Таким чином, анулювання 54 погодження ТОВ «СІЛЛ РТ» на розміщення реклами на транспорті комунальної власності визнано протиправним, а тому погодження у відповідній частині залишались чинними.
14.05.2021 Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 160/7358/21 винесено ухвалу про забезпечення позову, якою зупинено дію рішення від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» в частині, що стосується ТОВ «Сілл РТ», та заборонено вчиняти дії, спрямовані на демонтаж реклами (рекламного матеріалу, рекламних конструкцій) на зупиночних комплексах, погодження на розміщення яких анульовано рішенням виконкому від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» в частині, що стосується ТОВ «Сілл РТ» за визначеними адресами. Така ухвала 14.05.2021 доставлена до Електронного кабінету Виконавчого комітету Дніпровської міської ради через підсистему «Електронний суд», що підтверджується карткою руху документа з «Електронного суду».
В подальшому на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.05.2021 № 453 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» (далі – рішення від 18.05.2021 № 453), в період дії ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 у справі № 160/7358/21, відповідачем-1 видані погодження на розміщення реклами на транспорті Приватному підприємству «Віко» на ті ж адреси, які збігались з адресами розташування зупиночних комплексів, щодо яких ТОВ «Сілл РТ» мало чинні погодження.
19.05.2021 Приватне підприємство «Віко» уклало договір № 1-2021 про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах з Комунальним підприємством «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, до додатку якого включено адреси розташування зупиночних комплексів, на які видані погодження позивачу.

Верховний Суд у постанові від 03.02.2026 у справі № 904/2302/24 погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що видача погоджень ПП «Віко» на ті самі рекламні місця під час дії встановленої судом заборони та за наявності чинних погоджень ТОВ «Сілл РТ» суперечить принципам належного урядування та добросовісності.
Відповідно, відповідач-1 був обізнаний про те, що на місця за визначеними у пунктах 56-109 додатку до Рішення від 18.05.2021 № 453 вже наявні чинні погодження ТОВ «Сілл РТ».
Позивач вважає, що у зв`язку із прийняттям відповідачем-1 рішення від 29.04.2021 № 442, яке визнане протиправним та скасоване в судовому порядку, прийняття рішення від 18.05.2021 № 453 та подальше укладання відповідачем-2 договору про тимчасове користування місцями розташування реклами на зупиночних комплексах з відповідачем-3, відповідач-1 порушив право ТОВ «Сілл РТ» на вільне користування місцями розташування реклами на зупиночних комплексах.
У зв`язку з цим постало питання неврегульованості прийнятих відповідачем-1 рішень та ухвалених судових рішень, якими визнано чинними документи дозвільного характеру позивача.
З метою вирішення цього питання, позивачем на адреси виконавчого комітету Дніпровської міської ради та департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради направлено листи від 19.08.2022 № 3-190822 та № 4-190822, від 13.10.2022 № 1-131022 та № 2-131022.
Відповідач-1 листами від 16.11.2022 № 7/11-2411 та від 21.09.2022 № 7/11-2020 повідомив позивача, що наразі діє рішення від 18.05.2021 № 453, яким було надано погодження на розміщення зовнішньої реклами на транспорті комунальної власності розповсюджувачам реклами згідно з переліком, в тому числі на місця розташування рекламних засобів, які було анульовано (скасовано) ТОВ «Сілл РТ». Звернуто увагу позивача на те, що це Рішення від 18.05.2021 № 453 є діючим, не втратило чинність, а тому є законним і таким, що прийняте пізніше у часі уповноваженим органом в межах його компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства України про рекламу та місцеве самоврядування. Ним розповсюджувачам зовнішньої реклами було надано погодження на розміщення зовнішньої реклами на транспорті комунальної власності, які також є чинними та на підставі яких останні мають право розміщувати рекламу на певний строк та у певному місці.
Департаментом торгівлі та реклами Дніпровської міської ради листами від 11.11.2022 № 3/3-434, від 13.09.2022 № 3/2-359 та від 10.04.2024 № 2/2-11 позивачу повідомлено аналогічну інформацію.
На адвокатський запит від 02.06.2023 № 16-АК департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради листом від 08.06.2023 № 2/2-17 повідомив позивача, що на даний час чинні погодження на розміщення зовнішньої реклами на зупиночних комплексах, видані ПП «Віко» на підставі, в тому числі, рішення від 18.05.2021 № 453.
Факт користування місцями розташування реклами на зупиночних комплексах підтверджується також безпосередньо ПП «Віко» листами від 18.04.2024 за вих. № 11 та № 12.
Позивач вказує також на те, що, оскільки правонаступник Комунального підприємства «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради – Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради - листом від 19.10.2021 № 22/22-224 відмовило йому в укладанні договору про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах, позивачем подано відповідний позов до суду.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2022, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2022, у справі № 904/9036/21, визнано укладеним договір про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах між позивачем та відповідачем-2, у запропонованій позивачем редакції.
За умовами такого договору відповідач-2 зобов`язаний, зокрема, надати в тимчасове користування місця для розташування реклами (рекламних засобів) після оформлення в установленому порядку Погодження на розміщення реклами; скласти калькуляцію плати за тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів), підготувати для Розповсюджувача реклами відповідно до калькуляції рахунок на оплату; слідкувати за технічним та естетичним станом зупиночних комплексів, своєчасно вчиняти заходи щодо відновлення місць розташування реклами (рекламних засобів), у разі їх пошкодження або знищення.
Але, жодних з перелічених дій, на виконання визнаного в судовому порядку укладеним договору, відповідачем-2 здійснено не було.
В подальшому, з метою виконання умов договору позивач неодноразово звертався до відповідача-2 з листами, зокрема від 19.08.2022 № 1-190822, від 14.10.2022 № 1-141022, від 21.11.2023 № 1-211123, від 11.12.2023 № 5-111223, 
Підтвердженням того, що КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР не може в повному обсязі виконувати договірні зобов`язання перед позивачем є лист КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР, скерований до департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради від 15.09.2022 № 4/13-133, за змістом якого Комунальне підприємство просить департамент врегулювати ситуацію, яка склалася відносно погоджень на розміщення реклами на транспорті, які видані на одні і ті ж місця ТОВ «Сілл РТ» та ПП «Віко», шляхом підготовки відповідного проєкту рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради.
Про неврегульованість означеної ситуації КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР повідомило представника ТОВ «Сілл РТ» листом від 18.12.2023 № 17/17-72.
При цьому, КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР в рамках судової справи 904/413/23 стягнуло з ТОВ «Сілл РТ» на користь КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР 89 883,87 грн основного боргу, 532,00 грн 3 % річних за період з 15.08.2022 по 17.01.2023, 2 649,76 грн витрат зі сплати судового збору.
За твердженням позивача, внаслідок прийняття відповідачем-1 рішень від 29.04.2021 № 442 та від 18.05.2021 № 453, видача погоджень ПП «Віко» на ті ж самі місця, на які є чинні погодження у ТОВ «Сілл РТ», а також укладання Договору від 19.05.2021 № 1-2021 на виконання пункту 2 Рішення від 18.05.2021 № 453, позивач був тривалий час фактично позбавлений можливості користуватися місцями для розташування реклами на зупиночних комплексах, оскільки, право такого користування одночасно надано іншій особі, а саме - ПП «Віко», не зважаючи на дійсний і укладений в судовому порядку (справа № 904/9036/21) договір про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах.
Таким чином, за твердженням позивача, у нього наявні усі права для розміщення реклами на зупиночних комплексах, але одночасно з ним відповідачами-1 та -2 таке право надано також ПП «Віко», якому на підставі оскаржуваного рішення від 18.05.2021 № 453 видані погодження, укладено відповідний договір про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах від 19.05.2021 № 1-2021, і яке підтверджує факт користування такими місцями листами від 18.04.2024 за вих. № 11 та № 12.

Вказані обставини встановлені також постановою Верховного Суду від 03.02.2026 у справі № 904/2302/24, у якій суд касаційної інстанції виходив із того, що ТОВ «Сілл РТ» є належним користувачем відповідних місць розташування реклами та має чинні погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності.
У п. 77 постанови Верховного Суду від 03.02.2026 у цій справі Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від18.05.2021 № 453 (в оскаржуваній частині) робить неможливим відновлення прав позивача, порушення яких встановлено у межах адміністративної справи № 160/7358/21, та не відповідає принципам правової визначеності, легітимних очікувань та належного урядування як базовим складовим верховенства права.
За таких обставин Верховний Суд погодився, що вимога позивача про визнання недійсним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.05.2021 № 453 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» в частині видачі Приватному підприємству «Віко» погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності на місця, на які вже було видано аналогічні погодження Товариству з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» (пункти 56-109 додатку до рішення) сприяє реальному захисту порушених інтересів позивача та є обґрунтованою.
У зв`язку з неможливістю користуватися місцями для розташування реклами на зупиночних комплексах позивач зазначає про зрив рекламних кампаній, які останній планував провести за визначеними у погодженнях на розміщення реклами на транспорті адресами відповідно до договорів на проведення рекламних кампаній, укладених позивачем 05.01.2021 № 1-050421 з фізичною особою-підприємцем Погуляєм Станіславом Петровичем, 11.02.2021 № 18-110221 з фізичною особою-підприємцем Богданом Андрієм Валерійовичем, 12.04.2021 № 2-120421 з фізичною особою-підприємцем Жидіком Олександром Володимировичем, 01.04.2021 з фізичною особою-підприємцем Алєксєєвою Валерією Валеріївною, 29.03.2021 № 6-290321 з фізичною особою-підприємцем Старостенком Валерієм Анатолійовичем.
У відповідності до перелічених договорів позивач повинен був одержати дохід у розмірі 59 957 250,00 грн, який і відніс до збитків у вигляді недоотриманого доходу (упущеної вигоди).
Вказані обставини і стали причиною виникнення даного спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.
Господарським судом встановлено, що відносини між виконавчими органами Дніпровської міської ради та фізичними особами-підприємцями і юридичними особами (незалежно від форм власності та підпорядкованості), що виникають в процесі розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності у місті, порядок надання погоджень на розміщення реклами, демонтажу, а також порядок контролю за дотриманням вимог порядку врегульовані Порядком розміщення реклами на транспорті та в ліфтах житлових будинків комунальної власності у місті Дніпрі, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.02.2020 № 256 (надалі – Порядок 256), який розроблено відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про рекламу», «Про адміністративні послуги», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (зі змінами) та інших нормативно правових актів.
Відповідно до пункту 1.4. Порядку № 256 робочий орган – департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради; реклама на транспорті – реклама, що розміщується на території та об`єктах транспорту комунальної власності загального користування (в тому числі зупиночні комплекси), метрополітену, зовнішній та внутрішній поверхнях транспортних засобів, будівель, споруд та об`єктів підприємств транспорту загального користування і метрополітену; погодженням на розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності – документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого комітету міської ради, який дає право на розміщення реклами (рекламних засобів) на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності на певний строк та у певному місці.
Згідно з пунктами 2.1.10., 2.1.11. та 2.1.12. Порядку № 256 рішення виконавчого комітету міської ради про надання погоджень є підставою для укладання договору про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів).
Видане робочим органом погодження є підставою для розміщення рекламних засобів.
Погодження надається на п`ять років, якщо менший строк не зазначений у заяві.
На підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.03.2020 № 414 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності» ТОВ «Сілл РТ» видано погодження на розміщення реклами на транспорті за адресами: 
- вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 73 Д;
- вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 97 Б;
- вул. Набережна Заводська, навпроти буд. 133;
- у районі просп. Олександра Поля, буд. 78;
- Запорізьке шосе, біля буд. 63;
- вул. Панікахи, біля буд. 7;
- вул. Панікахи, біля буд. 2;
- бульв. Слави, біля буд. 46 А;
- вул. Маршала Малиновського, біля буд. 48;
- вул. Маршала Малиновського, біля буд. 6;
- вул. Маршала Малиновського, навпроти буд. 36;
- вул. Маршала Малиновського, навпроти буд. 2;
- вул. Набережна Перемоги, біля буд. 102 Д;
- вул. Набережна Перемоги, навпроти буд. 86 Д;
- вул. Набережна Перемоги, біля буд. 44/3;
- вул. Набережна Перемоги, навпроти буд. 44/3;
- вул. Набережна Перемоги, біля буд. 26;
- вул. Набережна Перемоги, біля буд. 10;
- просп. Олександра Поля, біля буд. 115;
- вул. Гоголя, біля буд. 1;
- вул. Січеславська Набережна, біля буд. 37;
- вул. Глинки, біля буд. 12;
- пл. Успенська, біля буд. 16/1;
- вул. Володимира Мономаха, біля буд. 15;
- вул. Панікахи, біля буд. 28 Д;
- вул. Глинки, біля буд. 15;
- вул. Глинки, біля буд. 19;
- просп. Петра Калнишевського, біля буд. 34 А;
- просп. Гагаріна, біля буд. 105;
- просп. Слобожанський, біля буд. 1 Ж;
- просп. Гагаріна, біля буд. 171;
- просп. Героїв, біля буд. 12;
- вул. 20-річчя Перемоги, біля буд. 27;
- вул. Калинова, біля буд. 81;
- Донецьке шосе, біля буд. 2 Ж;
- пров. Парусний, біля буд. 7 Б;
- просп. Дмитра Яворницького, біля буд. 19;
- вул. Титова, біля буд. 8;
- просп. Слобожанський, біля буд. 87;
- просп. Героїв, біля буд. 37 А;
- просп. Богдана Хмельницького, біля буд. 118 Д;
- вул. Панікахи, біля буд. 15;
- вул. Набережна Перемоги, біля буд. 86 Д.
На підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 02.06.2020 № 657 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності» ТОВ «Сілл РТ» видано погодження на розміщення реклами на транспорті за адресами:
- вул. Робоча, біля буд. 73;
- просп. Гагаріна, біля буд. 72.
На підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.08.2020 № 884 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності» ТОВ «Сілл РТ» видано погодження на розміщення реклами на транспорті за адресами:
- просп. Дмитра Яворницького, біля буд. 17;
- просп. Дмитра Яворницького, біля буд. 34;
- просп. Дмитра Яворницького, біля буд. 26;
- просп. Дмитра Яворницького, біля буд. 61;
- вул. Робоча, біля буд. 146;
- вул. Центральна, біля буд. 2/4.
На підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 22.09.2020 № 991 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності» ТОВ «Сілл РТ» видано погодження на розміщення реклами на транспорті за адресами:
- у районі вул. Панікахи, 15;
- у районі пров. Парусного, 12 Б;
- вул. Набережна Заводська, біля буд. 97 Б;
01.04.2020 ТОВ «Сілл РТ» укладено договір про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах № 1 з Комунальним підприємством «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради. В додатках № 1, № 2, № 3 та № 4 до цього договору визначені вищеперелічені адреси розташування зупиночних комплексів, на яких Комунальне підприємство «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради передає рекламні засоби під розміщення рекламного матеріалу.
Відповідно до пунктів 56-109 Переліку розповсюджувачів реклами, яким анулюються (скасовуються) погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності, що є додатком до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» скасовано 54 погодження на розміщення реклами на транспорті, які були видані ТОВ «Сілл РТ» на підставі рішень виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.03.2020 № 414 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності», від 02.06.2020 № 657 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності», від 28.08.2020 № 884 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності» та від 22.09.2020 № 991 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті та у ліфтах житлових будинків комунальної власності».
Підставою для прийняття такого рішення слугував факт припинення юридичної особи Комунального підприємства «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради, як сторони договору № 1.
Так, відповідно до пункту 9.24 рішення Дніпровської міської ради від 10.02.2021 № 6/3 «Про затвердження структури виконавчих органів Дніпровської міської ради, загальної чисельності працівників Дніпровської міської ради та її виконавчих органів» міською радою прийнято рішення реорганізувати з припиненням як юридичної особи Комунальне підприємство «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Дніпродорсервіс» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Міські причали» Дніпровської міської ради шляхом приєднання до Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, змінити найменування новоствореного комунального підприємства на Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради та скоротити загальну чисельність працівників на 36 штатних одиниць.
Розпорядженням Дніпровського міського голови від 14.05.2021 №1-14/5-р затверджено передавальний акт Комунального підприємства «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради. В розпорядженні вказано, що Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради є правонаступником Комунального підприємства «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради.
Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 25.05.2021 № 519 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 18.02.2020 №256 «Про затвердження Порядку розміщення реклами на транспорті та в ліфтах житлових будинків комунальної власності у місті Дніпрі», внесено зміни до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.02.2020 № 256 «Про затвердження Порядку розміщення реклами на транспорті та в ліфтах житлових будинків комунальної власності у місті Дніпрі» (зі змінами), а саме по тексту Порядку розміщення реклами на транспорті та в ліфтах житлових будинків комунальної власності у місті Дніпрі (далі - Порядок) слова «Комунальне підприємство «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради» замінити словами «Комунальне підприємство "Дніпровські активи» Дніпровської міської ради» у відповідних відмінках (пункт 1.1), у тексті додатка 8 до Порядку слова «Комунальне підприємство «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради» замінити словами «Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради» (пункт 1.2), абзац 4 підпункту 1.4. Порядку викладено в новій редакції: «Комунальне підприємство «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради (далі - КП «Дніпровські активи») - комунальне підприємство, підпорядковане департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради, яке уповноважене міською радою здійснювати контроль за рекламою (рекламними засобами) у сфері розміщення реклами (рекламних засобів) на транспорті та ліфтах житлових будинків комунальної власності міста» (пункт 1.3), визнано таким, що втратило чинність, рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 13.02.2021 № 191 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 18.02.2020 № 256 «Про затвердження Порядку розміщення реклами на транспорті та в ліфтах житлових будинків комунальної власності у місті Дніпрі» (пункт 2), рішення набрало чинності з 01.06.2021 (пункт 3).
Таким чином, рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 25.05.2021 № 519 визначено, що стороною договору про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах, типова форма якого затверджена Додатком 8 Порядку, є Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради.
Рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» оскаржене позивачем в судовому порядку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 у справі № 160/7358/21 у задоволенні позовних вимог ТОВ «Сілл РТ» відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у справі № 160/7358/21 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 в адміністративній справі № 160/7358/21 скасоване, адміністративний позов ТОВ «Сілл РТ» задоволено частково та визнано протиправним та скасовано Рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради 29.04.2021 № 442 в частині анулювання (скасування) погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності щодо ТОВ «Сілл РТ» (пункти додатку до рішення 56-109).
Ухвалами Верховного Суду від 15.11.2021, від 09.06.2022 та від 07.09.2022 у справі № 160/7358/21 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради та Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у справі № 160/7358/21.
Ухвалою Верховного Суду від 17.01.2022 у справі № 160/7358/21 касаційну скаргу Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у справі № 160/7358/21 повернуто скаржнику.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, 54 погодження на розміщення реклами на транспорті позивача є чинними, оскільки рішення, на підставі якого вони були скасованими, визнане протиправним та скасоване з моменту його прийняття в судовому порядку.
14.05.2021 Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 160/7358/21 винесено ухвалу про забезпечення позову, якою зупинено дію рішення від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» в частині, що стосується ТОВ «Сілл РТ», та заборонено вчиняти дії, спрямовані на демонтаж реклами (рекламного матеріалу, рекламних конструкцій) на зупиночних комплексах, погодження на розміщення яких анульовано рішенням виконкому від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» в частині, що стосується ТОВ «Сілл РТ» за визначеними адресами. Означену ухвалу одержано виконавчим комітетом Дніпровської міської ради 14.05.2021.
Порядок оформлення погоджень визначено пунктом 2.1. Порядку № 256.
Відповідно до пункту 2.1.1. Порядку № 256 розповсюджувач реклами подає до робочого органу заяву та відповідний пакет документів.
Згідно з пунктами 2.1.3. та 2.1.4. Порядку № 256 така заява реєструється робочим органом.
Робочий орган протягом п`яти робочих днів із дати реєстрації заяви перевіряє місце розташування рекламного засобі, зазначене у заяві, стосовно наявності на заявлене місце пріоритету іншого заявника або наданого в установленому порядку погодження.
Після зазначеної перевірки керівник робочого органу приймає рішення про встановлення за заявником пріоритету на заявлене місце або про відмову у встановленні пріоритету.
Пріоритет не підлягає встановленню у разі наявності на заявлене місце пріоритету іншого заявника або наданого у встановленому порядку погодження.
Тобто Порядком № 256 передбачено, що видача погоджень на розміщення реклами на транспорті у разі наявності наданого у встановленому порядку погодження іншого заявника закінчується на стадії встановлення або у відмові у встановленні пріоритету.
Означене також підтверджено тим, що ТОВ «Сілл РТ» ініціювало подання до робочого органу пакету документів задля одержання 55 погоджень на розміщення реклами на транспорті, за результатами розгляду якого робочий орган надав ТОВ «Сілл РТ» відмову від 06.06.2024 № 3/1-149 у зв`язку із встановленням наявності наданих раніше у встановленому порядку погоджень іншому розповсюджувачу на заявлені у поданих місцях заяви.
При цьому, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.05.2021 № 453 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» надано 109 погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності Приватному підприємству «Віко».
Відповідно до пунктів 56-109 Переліку розповсюджувачів реклами, яким надаються погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності, що є додатком до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.05.2021 № 453 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності», Приватному підприємству «Віко» надані погодження на розміщення реклами на транспорті за тими ж адресами, що значилися у пунктах 56-109 Переліку розповсюджувачів реклами, яким анулюються (скасовуються) погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності, що є додатком до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності», яким скасовано 54 погодження на розміщення реклами на транспорті, які були видані ТОВ «Сілл РТ», і які були предметом розгляду адміністративної справи № 160/7358/21.
Отже, виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, в період дії ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 у справі № 160/7358/21 про забезпечення позову, видані погодження на розміщення реклами на транспорті Приватному підприємству «Віко» на ті ж адреси, на які наявні чинні погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності у ТОВ «Сілл РТ».
19.05.2021 Комунальним підприємством «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради з Приватним підприємством «Віко» укладено договір про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах № 1-2021.
Відповідно до пунктів 56-109 додатку № 1 до цього договору Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради передало Приватному підприємству «Віко» рекламні засоби на зупиночних комплексах під розміщення рекламного матеріалу, які розташовано за тими ж адресами, на які наявні чинні погодження на розміщення реклами на транспорті у ТОВ «Сілл РТ».

20.10.2021 ТОВ «Сілл РТ» подано до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви з вимогою до Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради про визнання укладеним договір про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2022, яке залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2022, у справі № 904/9036/21 за позов ТОВ «Сілл РТ» задоволено у повному обсязі. Визнано укладеним з дня набрання чинності рішенням суду договір про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» та Комунальним підприємством «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради у запропонованій позивачем редакції.
Відповідно до пунктів 1.1. – 1.3. цього договору Підприємство (Комунальне підприємством «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради) на підставі погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності (далі - Погодження на розміщення реклами), наданих Розповсюджувачу реклами (ТОВ «Сілл РТ») відповідно до рішень виконавчого комітету міської ради, надає Розповсюджувачу реклами в тимчасове користування місця на зупиночних комплексах, які перебувають у комунальній власності, для розташування реклами (рекламних засобів), Розповсюджувач реклами розташовує рекламу (рекламні засоби) згідно з виданими Погодженнями на розміщення реклами та здійснює оплату за тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів).
Місця розташування реклами (рекламних засобів) зазначаються в додатку, що є невід`ємною частиною цього Договору. Всі необхідні відомості щодо місця розташування реклами (рекламних засобів) наводяться в Погодженні на розміщення реклами.
Строк тимчасового користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) відповідає строку дії Погодження на розміщення реклами.
Згідно з пунктами 2.1. – 2.3. договору Підприємство зобов`язане надати в тимчасове користування місця для розташування реклами (рекламних засобів) після оформлення в установленому порядку Погодження на розміщення реклами; скласти калькуляцію плати за тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів), підготувати для Розповсюджувача реклами відповідно до калькуляції рахунок на оплату; слідкувати за технічним та естетичним станом зупиночних комплексів, своєчасно вчиняти заходи щодо відновлення місць розташування реклами (рекламних засобів), у разі їх пошкодження або знищення.
ТОВ «Сілл РТ» зверталося до Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради з проханням виконати умови договору про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах, визнаного укладеним в рамках судової справи № 904/9036/21 листами від 19.08.2022 № 1-190822, від 14.10.2022 № 1-141022, від 03.11.2022 № 1-031122, від 21.11.2023 № 1-211123, від 11.12.2023 № 5-111223.
Листом від 18.12.2023 № 17/17-72 Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради повідомило ТОВ «Сілл РТ», що ним скеровано звернення до департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради (лист від 15.09.2022 № 4/13-133) щодо підготовки відповідного проєкту рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради. На цей час питання знаходиться на розгляді департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради. У відповідності до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2022 у справі № 904/9036/21 договір про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах між ТОВ «Сілл РТ» та Комунальним підприємством «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради визнано укладеним, таким чином відділом бухгалтерського обліку підприємства здійснюється нарахування плати у відповідності до додатку № 1 до зазначеного договору. На виконання вищезазначеного договору та з урахуванням заборгованості, що утворилася Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом щодо стягнення боргу. 31.03.2023 Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/413/23 винесено рішення на користь Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, яке вступило в силу 21.04.2023. Таким чином, Комунальне підприємство «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, як сторона договору виконує всі необхідні дії, пов`язані з виконанням умов договору.

З вищевикладеного вбачається, що ТОВ «Сілл РТ» фактично своє право на розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах тривалий час доводило в судовому порядку шляхом ініціювання судових справ № 160/7358/21 та № 904/9036/21, рішення у яких ухвалені на користь ТОВ «Сілл РТ».
19.08.2022 та 13.10.2022 ТОВ «Сілл РТ» звернулося до виконавчого комітету Дніпровської міської ради з листами від 19.08.2022 № 3-190822 та від 13.10.2022 № 2-131022, у яких виклало прохання врегулювати питання щодо наявності чинних погоджень на розміщення реклами на транспорті у ТОВ «Сілл РТ» за результатами розгляду справи № 160/7358/21 та видачі аналогічних погоджень на ті ж самі адреси Приватному підприємству «Віко».
Аналогічного змісту листи ТОВ «Сілл РТ» скеровано на адресу робочого органу – департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради (листи від 19.08.2022 № 4-190822 та від 13.10.2022 № 1-131022).
У відповідь на лист від 19.08.2022 за вих. № 3-190822 листом від 21.09.2022 № 7/11-2020 Дніпровська міська рада повідомила ТОВ «Сілл РТ», що наразі діє рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.05.2021 № 453 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» (далі – Рішення), яким було надано погодження на розміщення зовнішньої реклами на транспорті комунальної власності розповсюджувачам реклами згідно з переліком, в тому числі на місця розташування рекламних засобів, які було анульовано (скасовано) ТОВ «Сілл РТ». Звернуто увагу на те, що Рішення є діючим, не втратило чинності, а тому є законним і таким, що прийняте пізніше у часі уповноваженим органом в межах його компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства України про рекламу та місцеве самоврядування. При цьому цим Рішенням розповсюджувачам зовнішньої реклами було надано погодження на розміщення зовнішньої реклами на транспорті комунальної власності, які також є чинними та на підставі яких останні мають право розміщувати рекламу на певний строк та у певному місці.
Департаментом торгівлі та реклами Дніпровської міської ради надано ТОВ «Сілл РТ» відповідь аналогічного змісту листом від 13.09.2022 № 3/2-359.
04.04.2024 представником ТОВ «Сілл РТ» на адресу департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради направлено адвокатський запит № 18-АК з проханням надати інформацію: чи чинні погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності (саме на зупиночних комплексах) у ТОВ «Сілл РТ»? Чи є якісь перешкоди у розміщенні ТОВ «Сілл РТ» рекламних сюжетів на зупиночних комплексах у відповідності до 54 погоджень, визнаних чинними в межах адміністративної справи № 160/7358/21? Чи має право ТОВ «Сілл РТ», станом на 04.04.2024, розміщувати рекламні сюжети на зупиночних комплексах у відповідності до 54 погоджень, визнаних чинними в межах адміністративної справи № 160/7358/21? Чи не дублюються адреси місць розташування, які визначені у 54 погодженнях ТОВ «Сілл РТ» і визнані чинними в межах адміністративної справи № 160/7358/21, з місцями розташування, на які видано погодження ПП «Віко» рішенням виконкому від 18.05.2021 № 453? Якщо дублюються, то які департаментом вжито задля врегулювання цієї ситуації?
У листі від 10.04.2024 № 2/2-11 департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради повідомив, що на даний час діє рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.05.2021 № 453 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» яким було надано погодження на розміщення зовнішньої реклами на транспорті комунальної власності розповсюджувачам реклами згідно з переліком, в тому числі на місця розташування рекламних засобів, які було анульовано (скасовано) ТОВ «Сілл РТ». Рішення є діючим, не втратило чинності, а тому є законним і таким, що прийняте пізніше у часі уповноваженим органом в межах його компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства України про рекламу та місцеве самоврядування. При цьому цим Рішенням розповсюджувачам зовнішньої реклами було надано погодження на розміщення зовнішньої реклами на транспорті комунальної власності, які також є чинними та на підставі яких останні мають право розміщувати рекламу на певний строк та у певному місці.
Фактично відповідачем-1 та департаментом торгівлі та реклами Дніпровської міської ради вищевказаними листами підтверджено, що з моменту винесення виконавчим комітетом Дніпровської міської ради від 18.05.2021 № 453 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» право розміщувати рекламу на зупиночних комплексах, розташованих за спірними адресами, має ПП «Віко», оскільки йому надані погодження на розміщення реклами на транспорті у відповідності до такого рішення, яке у часі прийняте пізніше.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За такого правового обґрунтування ТОВ «Сілл РТ» в повній мірі доведено факт неможливості використання місць для розміщення реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах комунальної власності у зв`язку із прийняттям виконавчим комітетом Дніпровської міської ради Дніпровської міської ради в період дії ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 у справі № 160/7358/21 про забезпечення позову рішення від 18.05.2021 № 453 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності», яким видані погодження на розміщення реклами на транспорті Приватному підприємству «Віко» за тими ж адресами, на які були видані погодження на розміщення реклами на транспорті комунальної власності ТОВ «Сілл РТ», подальшого укладання договору про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах між Приватним підприємством «Віко» та Комунальним підприємством «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради та використання таких місць Приватним підприємством «Віко».
Протилежних доказів цьому відповідачами до суду не надано.

Як вже зазначалося судом, обставини щодо протиправності анулювання погоджень ТОВ «Сілл РТ», наявності у позивача чинних погоджень на розміщення реклами, а також факту надання ПП «Віко» погоджень на ті самі місця розташування реклами вже були предметом судового дослідження та отримали правову оцінку Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 03.02.2026 у справі № 904/2302/24 виходив із того, що судовим рішенням у справі № 160/7358/21 відновлено попередній правовий статус ТОВ «Сілл РТ» щодо спірних місць для розміщення реклами, а прийняття рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.05.2021 № 453 щодо тих самих місць не відповідає принципам правової визначеності, легітимних очікувань та належного урядування.
Наведені Верховним Судом висновки свідчать про наявність об`єктивного конфлікту одночасно наданих прав користування одними й тими самими місцями розташування реклами, що унеможливлювало повноцінну реалізацію позивачем своїх прав як розповсюджувача реклами.
Відтак, доводи відповідачів щодо відсутності конфлікту прав користування, відсутності перешкод у користуванні місцями розташування реклами не можуть бути предметом повторного доказування у межах нового розгляду справи.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовою або службовою особою при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України.
Статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України. Аналогічні висновки наведені в постанові Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 910/9095/18.
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, при поданні позову про відшкодування заподіяної майнової шкоди, на позивача покладається обов`язок довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.
Неправомірність рішення і дій або бездіяльності органу державної влади може підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиціальне значення для справи про відшкодування шкоди (див. п. 6.9. постанови Верховного Суду від 11.03.2026 у справі № 916/3441/19).
Так, неправомірність дій Виконавчого комітету Дніпровської міської ради полягали у винесенні неправомірного рішення від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності». Вказаний факт встановлений постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у справі № 160/7358/21 і має преюдиційне значення під час розгляду цього спору.
В рамках розгляду даної справи судом встановлено, що з моменту прийняття виконавчим комітетом Дніпровської міської ради рішення від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності», яке в подальшому визнано протиправним та скасовано в судовому порядку, ТОВ «Сілл РТ» протягом тривалого часу фактично позбавлене можливості реалізувати своє право користування місцями розташування реклами на зупиночних комплексах.
Судом встановлено, що місця розташування реклами, щодо яких позивач мав чинні погодження, на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.05.2021 № 453 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності» та договору про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах від 19.05.2021 № 1-2021 були передані у користування ПП «Віко», яке здійснювало їх фактичне використання.
При цьому, рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 18.05.2021 № 453 у відповідній частині в межах розгляду даної справи визнано недійсним та скасовано.

На підтвердження розміру недоотриманого доходу (упущеної вигоди) позивачем надано договори на проведення рекламних кампаній, укладених позивачем 05.04.2021 № 1-050421 з фізичною особою-підприємцем Погуляєм Станіславом Петровичем, 11.02.2021 № 18-110221 з фізичною особою-підприємцем Богданом Андрієм Валерійовичем, 12.04.2021 № 2-120421 з фізичною особою-підприємцем Жидіком Олександром Володимировичем, 01.04.2021 з фізичною особою-підприємцем Алєксєєвою Валерією Валеріївною, 29.03.2021 № 6-290321 з фізичною особою-підприємцем Старостенком Валерієм Анатолійовичем.
05.04.2021 ТОВ «Сілл РТ», як Виконавцем, укладено договір на проведення рекламних кампаній № 1-050421 з фізичною особою-підприємцем Погуляєм Станіславом Петровичем, як із Замовником.
Відповідно до пункту 2.1. цього Договору Виконавець зобов`язується надати послуги з проведення рекламної кампанії Замовника згідно з Адресної програми та інших доповнень до цього Договору, які складаються у вигляді додатків, додаткових угод до договору та є його невід`ємними частинами, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Виконавцю зазначені роботи (послуги).
Згідно з пунктом 2.2. цього Договору відомості про період експонування рекламних матеріалів, місцезнаходження рекламних носіїв, їх розміри та сторони, кількість площин, вартість Рекламної кампанії, вказуються в Адресній програмі. Адресна програма є невід`ємною частиною цього Договору.
У пункті 2.3. цього Договору визначено, що друк рекламних матеріалів, монтаж (поклейка) та ротації рекламних матеріалів здійснюються на підставі окремого(их) договору(ів) та не входять у вартість рекламної кампанії.
Відповідно до пункту 7.1.4. Договору у разі відмови Виконавця надати послуги з розміщення рекламної кампанії Замовнику з будь-яких причин, Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 35 % від вартості непроведеної рекламної кампанії, узгодженої Сторонами у відповідній Адресній програмі.
Відповідно до Адресної програми, яка є Додатком № 1 до Договору № 1-050421 від 05.04.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 25.04.2021 по 31.12.2021.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Погуляй С.П. планував проведення рекламних кампаній на 51 площині зупиночних комплексів на загальну суму 1 602 000,00 грн без ПДВ (1 922 400,00 грн з ПДВ).
Загальна сума рекламної кампанії ФОП Погуляя С.П. складає 1 602 000,00 грн без ПДВ (1 922 400,00 грн з ПДВ).
07.05.2021 ФОП Погуляєм С.П. здійснено часткову оплату за рекламну кампанію згідно з договором № 1-050421 від 05.04.2021, що підтверджується платіжним доручення № 46 на суму 221 580,00 грн.
25.05.2021 ФОП Погуляєм С.П. на адресу ТОВ «Сілл РТ» скеровано претензію № 01/25052021 з вимогою повернути здійснену оплату у зв`язку із невиконанням ТОВ «Сілл РТ» умов договору № 1-050421 від 05.04.2021 та непроведенням рекламної кампанії.
26.05.2021 ТОВ «Сілл РТ» здійснило повернення ФОП Погуляю С.П. коштів відповідно до вимог претензії, що підтверджується платіжним дорученням № 104.
Листами від 07.05.2021 № 5-070521 та від 14.05.2021 № 5-140521 ТОВ «Сілл РТ» повідомило ФОП Погуляя С.П. про неможливість виконати свої договірні зобов`язання у зв`язку із прийняттям виконавчим комітетом Дніпровської міської ради рішення від 29.04.2021 № 442. 
Листами від 11.05.2021 № 8/0521 та від 18.05.2021 № 1/1805 ФОП Погуляй С.П. наполіг на виконанні вимог пункту 7.1.4. договору № 1-050421 від 05.04.2021.
Відповідно до умов договору № 1-050421 від 05.04.2021 його предметом виступає послуга, вартість якої визначена з урахування ПДВ. З огляду на це штраф у розмірі 35 % від вартості непроведеної рекламної кампанії має розраховуватися від ціни договору з урахуванням ПДВ, тобто з суми 1 922 400,00 грн, що становить 672 840,00 грн (1 922 400,00 * 35 %).
ТОВ «Сілл РТ» сплатило штраф у розмірі 672 840,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 15.03.2024 № 1.
11.02.2021 ТОВ «Сілл РТ», як Виконавцем, укладено договір на проведення рекламних кампаній № 18-110221 з фізичною особою-підприємцем Богданом Андрієм Валерійовичем, як із Замовником.
Приписи пунктів 2.1., 2.2., 2.3., 7.1.4 Договору від 11.02.2021 № 18-110221 є аналогічними Договору від 05.04.2021 № 1-050421.
Відповідно до Адресної програми від 11.02.2021, яка є Додатком № 1 до Договору № 18-110221 від 11.02.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.06.2021 по 31.12.2021.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Богдан А.В. планував проведення рекламної кампанії на 15 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 630 000,00 грн без ПДВ (756 000,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 11.02.2021, яка є Додатком № 2 до Договору № 18-110221 від 11.02.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2022 по 31.12.2022.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Богдан А.В. планував проведення рекламної кампанії на 22 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 1 980 000,00 грн без ПДВ (2 376 000,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 11.02.2021, яка є Додатком № 3 до Договору № 18-110221 від 11.02.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2023 по 31.12.2023.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Богдан А.В. планував проведення рекламної кампанії на 22 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 2 700 000,00 грн без ПДВ (3 240 000,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 11.02.2021, яка є Додатком № 4 до Договору № 18-110221 від 11.02.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2024 по 31.12.2024.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Богдан А.В. планував проведення рекламної кампанії на 22 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 3 375 000,00 грн без ПДВ (4 050 000,00 грн з ПДВ).
Загальна сума рекламної кампанії ФОП Богдана А.В. складає 8 685 000,00 грн без ПДВ (10 422 000,00 грн з ПДВ).
Листами від 07.05.2021 № 10-070521 та від 25.05.2021 № 10-250521 ТОВ «Сілл РТ» повідомило ФОП Богдана А.В. про неможливість виконати свої договірні зобов`язання у зв`язку із прийняттям виконавчим комітетом Дніпровської міської ради рішення від 29.04.2021 № 442. 
Листами від 11.05.2021 № 1-1105/21 та від 26.05.2021 № 1-2605/21 ФОП Богдан А.В. наполіг на виконанні вимог пункту 7.1.4. договору № 18-110221 від 11.02.2021.
Ціною договору № 18-110221 від 11.02.2021 є сума 10 422 000,00 грн з ПДВ. Розмір штрафу за договором становить 3 647 700,00 грн (10 422 000,00 * 35 %).
ТОВ «Сілл РТ» частково сплатило штраф ФОП Богдану А.В. у розмірі 1 096 200,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 15.03.2024 № 2 на суму 264 600,00 грн, від 15.03.2024 № 3 на суму 137 000,00 грн, від 22.03.2024 № 7 на суму 694 600,00 грн.
Залишок штрафних санкцій у розмірі 2 551 500,00 грн залишається боргом ТОВ «Сілл РТ» перед ФОП Богданом А.В., що підтверджується також листом ФОП Богдана А.В. від 17.04.2024 № 1-1704/24.
12.04.2021 ТОВ «Сілл РТ», як Виконавцем, укладено договір на проведення рекламних кампаній № 2-120421 з фізичною особою-підприємцем Жидіком Олександром Володимировичем, як із Замовником.
Приписи пунктів 2.1., 2.2., 2.3., 7.1.4. Договору від 12.04.2021 № 2-120421 є аналогічними Договору від 05.04.2021 № 1-050421.
Відповідно до Адресної програми від 12.04.2021, яка є Додатком № 1 до Договору № 2-120421 від 12.04.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 25.04.2021 по 31.12.2021.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Жидік О.В. планував проведення рекламної кампанії на 100 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 2 448 000,00 грн без ПДВ (2 937 600,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 12.04.2021, яка є Додатком № 2 до Договору № 2-120421 від 12.04.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2022 по 31.12.2022.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Жидік О.В. планував проведення рекламної кампанії на 50 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 4 590 000,00 грн без ПДВ (5 508 000,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 12.04.2021, яка є Додатком № 3 до Договору № 2-120421 від 12.04.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2023 по 31.12.2023.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Жидік О.В. планував проведення рекламної кампанії на 50 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 5 737 500.00 грн без ПДВ (6 885 000.00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 12.04.2021, яка є Додатком № 4 до Договору № 2-120421 від 12.04.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2024 по 31.12.2024.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Жидік О.В. планував проведення рекламної кампанії на 50 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 7 171 875,00 грн без ПДВ (8 606 250,00 грн з ПДВ).
Загальна сума рекламної кампанії ФОП Жидіка О.В. складає 19 947 375,00 грн без ПДВ (23 936 850,00 грн з ПДВ).
07.05.2021 ФОП Жидіком О.В. здійснено часткову оплату за рекламну кампанію у розмірі 198 600,00 грн згідно з договором № 2-120421 від 12.04.2021, що підтверджується платіжним доручення № 41.
25.05.2021 ФОП Жидіком О.В. на адресу ТОВ «Сілл РТ» скеровано претензію № 01 з вимогою повернути здійснену оплату у зв`язку із невиконанням ТОВ «Сілл РТ» умов договору № 2-120421 від 12.04.2021 та непроведенням рекламної кампанії.
26.05.2021 ТОВ «Сілл РТ» здійснило повернення ФОП Жидіку О.В. коштів у розмірі 198 600,00 грн відповідно до вимог претензії, що підтверджується платіжним дорученням № 103.
Листами від 07.05.2021 № 6-070521, від 14.05.2021 № 6-140521 ТОВ «Сілл РТ» повідомило ФОП Жидіка О.В. про неможливість виконати свої договірні зобов`язання у зв`язку із прийняттям виконавчим комітетом Дніпровської міської ради рішення від 29.04.2021 № 442. 
Листами від 11.05.2021 № 1/1105 та від 17.05.2021 № 1/1705 ФОП Жидік О.В. наполіг на виконанні вимог пункту 7.1.4. договору № 2-120421 від 12.04.2021.
Ціною договору № 2-120421 від 12.04.2021 є сума 23 936 850,00 грн з ПДВ. Розмір штрафу за договором становить 8 377 897,50 грн (23 936 850,00 * 35 %).
ТОВ «Сілл РТ» частково сплатило штраф ФОП Жидіку О.В. у розмірі 2 955 960,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 15.03.2024 № 6 на суму 761 260,00 грн, від 22.03.2024 № 9 на суму 902 500,00 грн, від 22.03.2024 № 10 на суму 266 900,00 грн, від 28.03.2024 № 11 на суму 1 025 300,00 грн.
Залишок штрафних санкцій у розмірі 5 421 937,50 грн залишається боргом ТОВ «Сілл РТ» перед ФОП Жидіком О.В., що підтверджується також листом ФОП Жидіка О.В. від 11.04.2024 № 1/1104.
01.04.2021 ТОВ «Сілл РТ», як Виконавцем, укладено договір на проведення рекламних кампаній № 7-010421 з фізичною особою-підприємцем Алєксєєвою Валерією Валеріївною, як із Замовником.
Приписи пунктів 2.1., 2.2., 2.3., 7.1.4. Договору від 01.04.2021 № 7-010421 є аналогічними Договору від 05.04.2021 № 1-050421.
Відповідно до Адресної програми від 01.04.2021, яка є Додатком № 1 до Договору № 7-010421 від 01.04.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.06.2021 по 31.12.2021.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Алєксєєва В.В. планувала проведення рекламної кампанії на 1 площині зупиночних комплексів на загальну суму 84 000,00 грн без ПДВ (100 800,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 01.04.2021, яка є Додатком № 2 до Договору № 7-010421 від 01.04.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2022 по 31.12.2022.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Алєксєєва В.В. планувала проведення рекламної кампанії на 18 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 1 710 000,00 грн без ПДВ (2 052 000,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 01.04.2021, яка є Додатком № 3 до Договору № 7-010421 від 01.04.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2023 по 31.12.2023.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Алєксєєва В.В. планувала проведення рекламної кампанії на 13 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 1 575 000,00 грн без ПДВ (1 890 000,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 01.04.2021, яка є Додатком № 4 до Договору № 7-010421 від 01.04.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2024 по 31.12.2024.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Алєксєєва В.В. планувала проведення рекламної кампанії на 13 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 1 968 750,00 грн без ПДВ (2 362 500,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 09.04.2021, яка є Додатком № 5 до Договору № 7-010421 від 01.04.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.06.2021 по 31.12.2021.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Алєксєєва В.В. планувала проведення рекламної кампанії на 45 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 1 932 000,00 грн без ПДВ (2 318 400,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 09.04.2021, яка є Додатком № 6 до Договору № 7-010421 від 01.04.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2022 по 31.12.2022.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Алєксєєва В.В. планувала проведення рекламної кампанії на 45 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 4 140 000,00 грн без ПДВ (4 968 000,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 09.04.2021, яка є Додатком № 7 до Договору № 7-010421 від 01.04.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2023 по 31.12.2023.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Алєксєєва В.В. планувала проведення рекламної кампанії на 45 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 5 175 000,00 грн без ПДВ (6 210 000,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 09.04.2021, яка є Додатком № 8 до Договору № 7-010421 від 01.04.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2024 по 31.12.2024.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Алєксєєва В.В. планувала проведення рекламної кампанії на 45 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 6 468 750,00 грн без ПДВ (7 762 500,00 грн з ПДВ).
Загальна сума рекламної кампанії ФОП Алєксєєвої В.В. складає 23 053 500,00 грн без ПДВ (27 664 200,00 грн з ПДВ).
Листами від 07.05.2021 № 8-070521 та від 25.05.2021 № 8-250521 ТОВ «Сілл РТ» повідомило ФОП Алєксєєву В.В. про неможливість виконати свої договірні зобов`язання у зв`язку із прийняттям виконавчим комітетом Дніпровської міської ради рішення від 29.04.2021 № 442. 
Листами від 14.05.2021 № 1 та від 28.05.2021 № 1 ФОП Алєксєєва В.В. наполягла на виконанні вимог пункту 7.1.4. договору № 7-010421 від 01.04.2021.
Ціною договору № 7-010421 від 01.04.2021 є сума 27 664 200,00 грн з ПДВ. Розмір штрафу за договором № 7-010421 від 01.04.2021 становить 9 682 470,00 грн (27 664 200,00 * 35 %).
ТОВ «Сілл РТ» частково сплатило штраф ФОП Алєксєєвій В.В. у розмірі 753 480,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 28.03.2024 № 12 на суму 35 280,00 грн, від 28.03.2024 № 13 на суму 718 200,00 грн.
Залишок штрафних санкцій у розмірі 8 928 990,00 грн залишається боргом ТОВ «Сілл РТ» перед ФОП Алєксєєвою В.В., що підтверджується також листом ФОП Алєксєєвої В.В. від 02.04.2024 № 1.
29.03.2021 ТОВ «Сілл РТ», як Виконавцем, укладено договір на проведення рекламних кампаній № 6-290321 з фізичною особою-підприємцем Старостенком Валерієм Анатолійовичем, як із Замовником.
Приписи пунктів 2.1., 2.2., 2.3., 7.1.4. Договору від 29.03.2021 № 6-290321 є аналогічними Договору від 05.04.2021 № 1-050421.
Відповідно до Адресної програми від 29.03.2021, яка є Додатком № 1 до Договору № 6-290321 від 29.03.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.06.2021 по 31.12.2021.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Старостенко В.А. планував проведення рекламної кампанії на 5 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 420 000,00 грн без ПДВ (504 000,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 29.03.2021, яка є Додатком № 2 до Договору № 6-290321 від 29.03.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2022 по 31.12.2022.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Старостенко В.А. планував проведення рекламної кампанії на 11 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 1 440 000,00 грн без ПДВ (1 728 000,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 29.03.2021, яка є Додатком № 3 до Договору № 6-290321 від 29.03.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2023 по 31.12.2023.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Старостенко В.А. планував проведення рекламної кампанії на 14 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 2 137 500,00 грн без ПДВ (2 565 000,00 грн з ПДВ).
Відповідно до Адресної програми від 29.03.2021, яка є Додатком № 4 до Договору № 6-290321 від 29.03.2021 термін проведення рекламної кампанії – з 01.01.2024 по 31.12.2024.
Згідно з цією Адресною програмою ФОП Старостенко В.А. планував проведення рекламної кампанії на 14 площинах зупиночних комплексів на загальну суму 2 671 875,00 грн без ПДВ (3 206 250,00 грн з ПДВ).
Загальна сума рекламної кампанії ФОП Старостенка В.А. складає 6 669 375,00 грн без ПДВ (8 003 250,00 грн з ПДВ).
Листами від 07.05.2021 № 9-070521 та від 25.05.2021 № 9-250521 ТОВ «Сілл РТ» повідомило ФОП Старостенко В.А. про неможливість виконати свої договірні зобов`язання у зв`язку із прийняттям виконавчим комітетом Дніпровської міської ради рішення від 29.04.2021 № 442. 
Листами від 11.05.2021 № 1-110521 та від 27.05.2021 № 1-270521 ФОП Старостенко В.А. наполіг на виконанні вимог пункту 7.1.4. договору № 6-290321 від 29.03.2021.
Ціною договору № 6-290321 від 29.03.2021 є сума 8 003 250,00 грн з ПДВ. Розмір штрафу за договором № 6-290321 від 29.03.2021 становить 2 801 137,50 грн (8 003 250,00 * 35 %). 
ТОВ «Сілл РТ» частково сплатило штраф ФОП Старостенку В.А. у розмірі 784 200,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 15.03.2024 № 4 на суму 176 400,00 грн, від 15.03.2024 № 5 на суму 237 800,00 грн, від 22.03.2024 № 8 на суму 370 000,00 грн.
Залишок штрафних санкцій у розмірі 2 016 937,50 грн залишається боргом ТОВ «Сілл РТ» перед ФОП Старостенком В.А., що підтверджується також листом ФОП Старостенка В.А. від 15.04.2024 № 1-150424.

Оцінивши надані позивачем договори на проведення рекламних кампаній, адресні програми до них, листування сторін, претензії, платіжні документи щодо здійснення часткових оплат, повернення коштів та сплати штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що зазначені правовідносини мали реальний господарський характер та були спрямовані на фактичне проведення рекламних кампаній на конкретно визначених площинах зупиночних комплексів.
Суд враховує, що всі договори на проведення рекламних кампаній були укладені позивачем до прийняття Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради рішення від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності», яке в подальшому визнано протиправним та скасовано в судовому порядку. Наведене виключає доводи про штучне створення позивачем договірних зобов`язань після виникнення спірних правовідносин з метою формування збитків.
Матеріалами справи підтверджується, що укладені договори містили погоджені сторонами істотні умови, зокрема щодо строків проведення рекламних кампаній, конкретних місць розташування рекламних носіїв, кількості рекламних площин та вартості послуг, а адресні програми були безпосередньо пов`язані з тими місцями розташування реклами, щодо яких у позивача існували чинні погодження.
Оцінюючи наведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що укладені позивачем договори на проведення рекламних кампаній та адресні програми до них не були формальними чи фіктивними документами, а відображали реальні господарські наміри сторін щодо проведення рекламних кампаній на конкретно визначених площинах зупиночних комплексів.
Крім того, судом встановлено, що сторони фактично приступили до виконання окремих договорів, що підтверджується здійсненням замовниками часткових оплат, подальшим направленням претензій у зв`язку з непроведенням рекламних кампаній, поверненням позивачем отриманих коштів, а також веденням сторонами претензійного листування щодо застосування передбачених договорами штрафних санкцій.
Суд також враховує, що після прийняття Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради рішення від 29.04.2021 № 442 про анулювання погоджень ТОВ «Сілл РТ» відповідачем-1 вже 18.05.2021 прийнято рішення № 453, яким погодження на розміщення реклами щодо тих самих місць були надані ПП «Віко».
Наведені обставини свідчать про те, що спірні місця розташування реклами мали комерційну привабливість та фактичний попит на ринку рекламних послуг, а можливість отримання доходу від їх використання не була абстрактною чи гіпотетичною.
Більше того, саме подальше надання погоджень іншому суб`єкту господарювання та фактичне використання ним тих самих рекламних площин підтверджує наявність економічної цінності спірних місць розташування реклами та реальність господарських очікувань позивача щодо отримання доходу від їх використання.

Позивач розрахував збитки виходячи з фактичних даних.
Разом з цим, витратами кредитора на отримання доходів є виробничі витрати, інформаційні витрати, транспортні витрати, амортизаційні витрати тощо. Такі витрати пов`язуються з виплатою заробітної плати, сплатою податків і обов`язкових платежів, комунальних платежів, витрат на оренду, інших матеріальних і прирівняних до них витрат тощо. Тому, розмір упущеної вигоди кредитора має визначатися виходячи з розміру доходу, який він міг одержати, за виключенням його витрат на отримання доходів, які він поніс би, якби не відбулося порушення права. Без урахування наведених витрат сам по собі чистий прибуток не може бути покладений в основу розрахунку збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки: по-перше, такий підхід суперечить наведеним засадам цивільного законодавства, зокрема принципам справедливості, розумності; по-друге: зумовить заявлення кредитором вимог до боржника про відшкодування збитків, що виходять за межі тих, які необхідні, а отже, матиме наслідком надкомпенсацію майнових втрат кредитора (позивача), його необґрунтоване збагачення та стягнення з боржника (відповідача) зайвих сум.

Ухвалою суду від 07.08.2024 задля встановлення розміру недоотриманого позивачем доходу (упущеної вигоди) та штрафів, які позивач повинен сплатити своїм контрагентам з урахуванням витрат позивача у справі № 904/2302/24 призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Державному підприємству «Центр судової експертизи та експертних досліджень».
За результатами призначеної судом експертизи Державним підприємством «Центр судової експертизи та експертних досліджень» до суду надано Висновок експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи за матеріалами справи № 904/2302/24 № 003-ШЛД/24 від 04.10.2024.
Додатково до суду були подані супровідний лист Державного підприємства «Центр судової експертизи та експертних досліджень» від 18.10.2024 № 1086-2024 з клопотанням експерта щодо технічної помилки № 1810/24КЛ; супровідний лист Державного підприємства «Центр судової експертизи та експертних досліджень» від 15.11.2024 № 1152-2024 з клопотанням експерта щодо технічної помилки від 04.11.2024 № 14/11-24; супровідний лист Державного підприємства «Центр судової експертизи та експертних досліджень» від 20.11.2024 № 1206-2024 зі змінами та доповненнями до Клопотання щодо технічної помилки від 20.11.2024 № 18/11/2-24.
Відповідно до Висновку експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи за матеріалами справи № 904/2302/24 № 003-ШЛД/24 від 04.10.2024 експертом зазначено, що надані на проведення дослідження вище зазначені документи складені належним чином та відповідають вимогам діючого законодавства України.
Наданими для проведення експертизи договорами на проведення рекламних кампаній у пунктах 2.3. розділу «Предмет договору» зазначено, що друк рекламних матеріалів, монтаж (поклейка) та ротація рекламних матеріалів здійснюється на підставі окремого (их) договору (ів) та не входить у вартість рекламної кампанії.
Тобто за умовами договорів ТОВ «Сілл РТ» не несе прямих витрат за проведення рекламних кампаній у вигляді друку рекламної продукції, яка повинна експонуватися на місцях (зупиночних комплексах), розміщених за адресами, визначеними у адресних програмах.
Так само не відноситься до прямих витрат ТОВ «Сілл РТ» і узгоджена Сторонами договорів зміна друкованої продукції (зміна одного сюжету на інший) у період проведення рекламної кампанії.
При цьому, до витрат ТОВ «Сілл РТ» експертом віднесено плату за договором про тимчасове користування місцями розташування реклами (рекламних засобів) на зупиночних комплексах, розмір якої становить 256 645,16 грн, що є сумою коштів за період з квітня 2021 року по липень 2022 року у розмірі 15 600,00 грн щомісячної плати, та серпень 2022 року у розмірі 7 045,16 грн, оскільки саме цей період не охоплений договірними зобов`язаннями ТОВ «Сілл РТ» з Комунальним підприємством «Дніпротранскомплекс» Дніпровської міської ради або з Комунальним підприємством «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради.
Також експертом зазначено, що оскільки ТОВ «Сілл РТ» повинно було зареєструвати податкові накладні з податку на додатну вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не виконало цього, відповідно суми недоотриманого доходу (упущеної вигоди) обліковуються без урахування такого податку.
За результатами проведеного дослідження експерти дійшли висновку, що розрахунок заявленої позивачем упущеної вигоди здійснений з урахуванням витрат, які позивач поніс би у разі фактичного проведення рекламних кампаній, зокрема без включення до розрахунку ПДВ, витрат на друк, монтаж, ротацію рекламної продукції та інших виробничих витрат.
Відповідно до Висновку експертів № 003-ШЛД/24 від 04.10.2024 експертом визначено розмір неотриманого доходу (упущеної вигоди) ТОВ «Сілл РТ» за період з 29.04.2021 по 31.12.2024, пов`язаний із неможливістю повноцінного використання місць розташування реклами на зупиночних комплексах, визначено у сумі 59 700 604,84 грн.
Крім того, експертами окремо визначено можливий розмір фінансових втрат позивача, пов`язаних із заявленими контрагентами штрафними санкціями за невиконання договорів на проведення рекламних кампаній.
17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким були, зокрема внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з «Достатність доказів» на нову – «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».
Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №924/233/18).
Тобто, обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, який, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») звернув увагу, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування» поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Схожий стандарт під час оцінки доказів застосований ЄСПЛ у рішенні від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» («BENDERSKIY v. Ukraine»), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.
ЄСПЛ у рішенні від 21.10.2011 у справі «Дія-97» проти України» зазначив, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів.
При цьому, саме суд має забезпечити право особи на справедливий суд (справедливу судову процедуру).
Оскільки, як зазначалося вище, упущена вигода є категорією визначення та розрахунок якої потребує урахування, зокрема, звичайних умов обороту, справедливості, розумності, компенсаційності відшкодування, які є оціночними поняттями, очевидно, що доведення таких обставин передбачає існування ряду міркувань (умовиводів), ймовірностей, а отже має здійснюватися із застосуванням стандарту переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Таким стандартом є стандарт вірогідності доказів, який з розумною впевненістю дозволяє стверджувати, що факт є доведеним, якщо після оцінки доказів вбачається, що факт скоріше відбувся (мав місце), аніж не був. Зокрема, з розумною впевненістю стверджувати доведеність позивачем наявності заподіяних йому збитків, правильність розрахунку збитків у вигляді упущеної вигоди, розміру упущеної вигоди, яка підлягає стягненню з боржника на користь кредитора тощо.
За цих умов збитки у вигляді упущеної вигоди підлягають відшкодуванню у разі: 1) коли заявлений кредитором не отриманий дохід (майнова вигода) був у межах припущення сторін на момент виникнення зобов`язань; 2) втрата доходу є ймовірним результатом порушення зобов`язання іншим контрагентом (боржником); 3) дохід не є абстрактним і може бути доведеним із розумним рівнем впевненості.
Вищенаведені правові висновки були висловлені Верховним Судом у постанові від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20.

Поряд з цим Верховний Суд у постанові від 10.07.2024 у справі № 925/400/21 відзначає, що висновок експерта є одним із джерел одержання доказів, спростувати який іншими доказами, без проведення інших спеціальних досліджень (додаткової, повторної експертизи, тощо) досить непросто. Висновок експерта є доволі специфічним видом доказів, при його оцінці необхідно враховувати, що на відміну від інших доказів, він з`являться тоді, коли спірні відносини вже виникли, і вирішити їх у добровільному порядку неможливо, а тому саме висновок експерта може виступати тим об`єктивним критерієм, який допоможе встановити фактичні обставини спору.
Верховний Суд неодноразово наводив твердження, що відсутність у висновку експерта окремих положень або недотримання окремих вимог, які ставляться згідно із законом до його змісту (за умови, що останній містить повні, логічні та послідовні відповіді на поставлені питання, які відповідають обставинам справи, а експерт повідомлений про кримінальну відповідальність) не є беззаперечною підставою вважати такий висновок таким, що не відповідає вимогам статті 73 Господарського процесуального кодексу України, та підлягає перевірці у загальному порядку з дотриманням вимог за статтями 76-78 Господарського процесуального кодексу України (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 12.11.2024 у справі № 910/14863/22, пункт 8.58).
Згідно з приписами частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи.
Отже, недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону або докази, які не можуть підтверджувати ті обставини, які в силу приписів законодавства мають підтверджуватись лише певними засобами доказування. При цьому тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.
Як вбачається із статуту Державного підприємства «Центр судової експертизи та експертних досліджень», наявного в матеріалах справи, Державне підприємство «Центр судової експертизи та експертних досліджень не належить до переліку державних спеціалізованих установ, визначених статтею 7 Закону України «Про судову експертизу», та здійснює діяльність у формі державного комерційного підприємства.
Відповідно до приписів частини четвертої статті 7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.
Як вже зазначалося судом ухвалою від 07.08.2024 судом було призначено саме економічну експертизу.
Пунктом 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) визначено основні види (підвиди) експертиз.
Економічна експертиза, яка була призначена судом ухвалою від 07.08.2024, не належить до видів експертиз, проведення яких відповідно до закону здійснюється виключно державними спеціалізованими установами.
Згідно із статтею 10 Закону України «Про судову експертизу» до проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

За такого правового регулювання суд констатує, що Державне підприємство «Центр судової експертизи та експертних досліджень» мало правові підстави залучити для проведення експертизи, призначеної відповідно до ухвали від 07.08.2024 експертів, які не є працівниками такого Державного підприємства. Така можливість також визначена статутом підприємства.
При цьому самі лише посилання відповідачів на те, що експерти не перебувають у трудових відносинах із Державним підприємством «Центр судової експертизи та експертних досліджень», без надання належних та допустимих доказів відсутності у таких експертів відповідної кваліфікації, атестації чи повноважень на проведення судової економічної експертизи, не свідчать про недопустимість Висновку експертів № 003-ШЛД/24 від 04.10.2024.
В самому висновку експерта наявне посилання на договори, які регулюють відносини Державного підприємства «Центр судової експертизи та експертних досліджень» з найнятими для проведення експертизи експертами.
Висновок експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи за матеріалами справи № 904/2302/24 № 003-ШЛД/24 від 04.10.2024 відповідає вимогам і не викликають сумнівів у його правильності, оскільки, наданий в межах компетенції експертів, є чітким, логічними та послідовними і відповідає фактичним обставинам справи. Відповідачі, в свою чергу, не подали належних та допустимих доказів на спростування такого висновку експерта.
За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання Висновку експертів № 003-ШЛД/24 від 04.10.2024 неналежним чи недопустимим доказом та оцінює його у сукупності з іншими доказами у справі.

У даній справі реальність господарських правовідносин позивача, наявність попиту на спірні рекламні площини, чинність погоджень позивача, подальше надання аналогічних погоджень ПП «Віко», укладення договорів на проведення рекламних кампаній, часткове виконання окремих із них, а також висновок судово-економічної експертизи у своїй сукупності свідчать про те, що можливість отримання позивачем доходу від використання спірних місць розташування реклами була реальною та економічно обґрунтованою.
При цьому суд оцінює Висновок експертів №003-ШЛД/24 від 04.10.2024 у сукупності з іншими доказами у справі та враховує відсутність належних і допустимих доказів, які б спростовували наведені у ньому висновки або підтверджували неправильність проведених експертами розрахунків.
При цьому суд враховує, що постановою Верховного Суду від 03.02.2026 у справі № 904/2302/24 судові рішення попередніх інстанцій були скасовані лише в частині вирішення позовної вимоги про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, а справу в цій частині передано на новий розгляд.
За змістом статті 86, частини п`ятої статті 236, статті 237 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.
У разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому, суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем) (висновок щодо обов`язку суду з перевірки розрахунку, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №910/14341/18, від 11.02.2021 у справі № 910/18996/16).

Визначаючи розмір матеріальних збитків, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок упущеної вигоди), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. (Постанова Верховного Суду від 24.07.2025 у справі №916/4912/24).

Ухвалою від 21.04.2026 суд зобов`язував відповідачів надати заперечення на відповіді на відзиви позивача та контррозрахунок суми збитків (упущеної вигоди), з урахуванням поданого позивачем розгорнутого розрахунку від 26.03.2026, що жодним з відповідачів зроблено не було.
У випадку належного виконання своїх договірних зобов`язань за звичайних обставин ТОВ «Сілл РТ» одержало би вищевказаний дохід та не мало би обов`язку сплачувати своїм контрагентам штрафні санкції. До порушення таких «звичайних обставин» призвело саме прийняття Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради вищевказаних протиправних рішень.
В цьому контексті саме на відповідача покладається обов`язок доводити відсутність своєї вини, адже за приписами статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України доведення відсутності підстав для задоволення цього позову покладається саме на відповідачів, які, в свою чергу, не надали до матеріалів справи жодного доказу на спростування доводів та заявлених до стягнення сум позивача.
Відсутність вини не доведена Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради. Також відповідачами не доведено протилежних розрахунків сум, що заявлені позивачем.
Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п. 5.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17).
Збитки як правова категорія включають у себе й упущену (втрачену) вигоду, яка відрізняється від реальних збитків тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном (постанова Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20).
Здійснюючи самостійну оцінку та перевірку розрахунку заявленої позивачем упущеної вигоди, суд виходить із того, що такий розрахунок ґрунтується на конкретних договорах на проведення рекламних кампаній, укладених позивачем до прийняття виконавчим комітетом Дніпровської міської ради рішення від 29.04.2021 № 442, адресних програмах до таких договорів, визначених сторонами строках проведення рекламних кампаній, кількості рекламних площин та погодженій вартості рекламних послуг.
Суд враховує, що матеріалами справи підтверджується реальність відповідних господарських правовідносин, зокрема, укладення договорів у межах звичайної господарської діяльності позивача, наявність чинних погоджень на розміщення реклами, здійснення контрагентами часткових оплат, направлення претензій щодо невиконання рекламних кампаній, повернення позивачем отриманих коштів, заявлення контрагентами вимог про сплату штрафних санкцій. Суд також враховує, що часткова сплата ТОВ «Сілл РТ» штрафних санкцій на користь контрагентів підтверджує реальність укладених договорів на проведення рекламних кампаній, оскільки за відсутності фактичних господарських правовідносин у позивача були б відсутні підстави для несення відповідних фінансових витрат.
Крім того, суд враховує, що після незаконного анулювання погоджень ТОВ «Сілл РТ» спірні рекламні місця були передані ПП «Віко», яке фактично використовувало їх для розміщення реклами протягом спірного періоду, що підтверджує наявність сталого попиту на відповідні рекламні площини та реальність отримання доходу від їх використання не лише у 2021 році, а і в подальшому.
Судом встановлено, що загальна вартість рекламних кампаній за період 2021– 2024 років відповідно до:
- договору від 05.04.2021 № 1-050421 з ФОП Погуляєм С.П. становить 1 602 000,00 грн без ПДВ; 
- договору від 11.02.2021 № 18-110221 з ФОП Богданом А.В. становить 8 685 000,00 грн без ПДВ; 
- договору від 12.04.2021 № 2-120421 з ФОП Жидіком О.В. становить 19 947 375,00 грн без ПДВ; 
- договору від 01.04.2021 № 7-010421 з ФОП Алєксєєвою В.В. становить 23 053 500,00 грн без ПДВ; 
- договору від 29.03.2021 № 6-290321 з ФОП Старостенком В.А. становить 6 669 375,00 грн без ПДВ. 
Таким чином, загальна вартість рекламних кампаній, яку позивач обґрунтовано розраховував отримати за звичайного перебігу господарської діяльності у період з 2021 по 2024 роки, становить 59 957 250,00 грн без ПДВ.
Суд враховує висновок судово-економічної експертизи № 003-ШЛД/24 від 04.10.2024, відповідно до якого до витрат позивача, безпосередньо пов`язаних із отриманням такого доходу, віднесено плату за договором про тимчасове користування місцями розташування реклами у загальному розмірі 256 645,16 грн. 
Судом перевірено арифметичну правильність наданого позивачем розрахунку витрат та встановлено, що такий розрахунок відповідає матеріалам справи, умовам укладених договорів та не містить арифметичних суперечностей.
При цьому суд враховує, що витрати на друк рекламної продукції, монтаж (поклейку) та ротацію рекламних матеріалів відповідно до пункту 2.3 договорів на проведення рекламних кампаній не входили до предмета таких договорів та мали здійснюватися на підставі окремих правочинів, у зв`язку із чим не включалися експертами до структури витрат позивача при визначенні розміру упущеної вигоди.
Також суд враховує, що розрахунок, здійснений без урахування податку на додану вартість, а тому заявлена до стягнення сума не включає непрямі податкові платежі.
Судом перевірено арифметичну правильність здійсненого позивачем розрахунку та встановлено, що після вирахування витрат позивача, безпосередньо пов`язаних із отриманням доходу, у розмірі 256 645,16 грн, розмір упущеної вигоди ТОВ «Сілл РТ» за договорами від 05.04.2021 № 1-050421, від 11.02.2021 № 18-110221, від 12.04.2021 № 2-120421, від 01.04.2021 № 7-010421 та від 29.03.2021 № 6-290321 за період 2021– 2024 років становить 59 700 604,84 грн.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що ТОВ «Сілл РТ» доведено наявність передбачених законом підстав для відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди.
Матеріалами справи підтверджується наявність усіх елементів цивільного правопорушення, а саме:
- протиправність дій виконавчого комітету Дніпровської міської ради, що полягає у прийнятті рішення від 29.04.2021 № 442 «Про анулювання (скасування) погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності», незаконність якого встановлена постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 у справі № 160/7358/21, яка набрала законної сили, а також рішення від 18.05.2021 № 453 «Про надання погоджень на розміщення реклами на транспорті комунальної власності», яким погодження на ті самі місця розташування реклами були надані ПП «Віко» та яке скасоване у межах розгляду даної справи; 
- наявність шкоди у вигляді втрати ТОВ «Сілл РТ» можливості користуватися місцями розташування реклами на зупиночних комплексах, щодо яких у позивача були наявні чинні погодження та укладений договір про тимчасове користування місцями розташування реклами, що призвело до зриву рекламних кампаній, неотримання доходу від здійснення господарської діяльності та виникнення обов`язку зі сплати штрафних санкцій контрагентам;
- наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача-1 та завданими позивачу збитками, оскільки саме внаслідок прийняття рішення від 29.04.2021 № 442 та подальшого надання спірних рекламних місць ПП «Віко» позивач був позбавлений можливості виконувати укладені договори на проведення рекламних кампаній та отримувати дохід від використання відповідних рекламних площин.
Судом також враховано, що розрахунок упущеної вигоди ґрунтується на конкретних договорах на проведення рекламних кампаній, адресних програмах, погоджених сторонами обсягах рекламних послуг, підтверджується матеріалами справи та перевірений судом з урахуванням висновку судово-економічної експертизи № 003-ШЛД/24 від 04.10.2024.
За результатами оцінки поданих сторонами доказів у їх сукупності суд доходить висновку, що заявлена позивачем упущена вигода не є абстрактною чи гіпотетичною, а ґрунтується на реальних господарських правовідносинах, існуванні сталого попиту на відповідні рекламні площини та об`єктивній можливості отримання позивачем доходу за звичайного перебігу господарської діяльності.
За таких обставин, суд доходить висновку, що розмір недоотриманого доходу (упущеної вигоди) ТОВ «Сілл РТ» за вирахуванням необхідних витрат становить 59 700 604,84 грн, а тому підлягає стягненню з бюджету Дніпровської міської територіальної громади.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (пункт 98).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 зауважує, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту) (пункт 145 рішення ЄСПЛ від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та пункт 75 рішення ЄСПЛ від 05 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02)). 
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Згідно із статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган, державне підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство), юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 3 зазначеного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Відповідно до Бюджетної програми «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами» на 2024 рік, затвердженої рішенням Дніпровської міської ради від 21.02.2024 № 68/47, наявної в матеріалах справи, головними розпорядниками бюджетних коштів з виконання заходів Програми визначено Дніпровську міську раду та її виконавчі органи зі статусом юридичних осіб згідно з рішенням міської ради від 10.02.2021 № 6/3 «Про затвердження структури виконавчих органів Дніпровської міської ради, загальної чисельності працівників Дніпровської міської ради та її виконавчих органів» (зі змінами) та комунальні підприємства міської ради, визначені Переліком комунальних підприємств Дніпровської міської ради відповідно до їх підпорядкованості виконавчим органам Дніпровської міської ради, затвердженим рішенням міської ради від 24.05.2023 № 92/37 (зі змінами), які є одержувачами бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства.
В розділі 2 Бюджетної програми зазначено, що метою програми є забезпечення виконання рішень суду та виконавчих документів.
В розділі 4 Бюджетної програми «Фінансове та технічне забезпечення Програми» фінансування програми здійснюється за рахунок коштів бюджету Дніпровської міської територіальної громади.
Відповідальними за виконання Програми є, зокрема, Дніпровська міська рада та її виконавчі органи зі статусом юридичних осіб згідно з рішенням міської ради від 10.02.2021 № 6/3 «Про затвердження структури виконавчих органів Дніпровської міської ради, загальної чисельності працівників Дніпровської міської ради та її виконавчих органів» (зі змінами).
Контроль за виконанням Програми та за цільовим використанням коштів бюджету Дніпровської міської територіальної громади, передбачених для здійснення заходів, визначених Програмою, здійснює постійна комісія міської ради з питань бюджету та фінансів.
Відповідно до Бюджетної програми «Завдання і заходи з виконання Бюджетної програми «Виконання судових рішень та виконавчих документів Дніпровською міською радою та її виконавчими органами» на 2024 рік» встановлено, що виконавчі органи міської ради зі статусом юридичних осіб згідно з рішенням міської ради від 10.02.2021 № 6/3 «Про затвердження структури виконавчих органів Дніпровської міської ради, загальної чисельності працівників Дніпровської міської ради та її виконавчих органів» (зі змінами), фінансуються з бюджету Дніпровської міської територіальної громади.
Виконавчий комітет Дніпровської міської ради не є розпорядником коштів місцевого бюджету та не має власних рахунків, що підтверджено листом Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 03.11.2022 № 04-13-06/13775.
Вказане не заперечується виконавчим комітетом Дніпровської міської ради та Дніпровською міською радою.
При цьому, саме Дніпровська міська рада є засновником виконавчого органу - Виконавчого комітету Дніпровської міської ради.
Виконавчий комітет Дніпровської міської ради також не включений до переліку виконавчих органів зі статусом юридичних осіб згідно з рішенням міської ради від 10.02.2021 № 6/3 «Про затвердження структури виконавчих органів Дніпровської міської ради, загальної чисельності працівників Дніпровської міської ради та її виконавчих органів (зі змінами).
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» (зі змінами) (надалі – Порядок № 845).
Пунктом 2 Порядку № 845 встановлено, що безспірне списання – це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.
При цьому, боржниками є визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів – з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників – у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Пунктом 6 Порядку № 845 встановлено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв`язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.
Відповідно до пункту 24 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.
Підпунктом 2 пункту 25 Порядку № 845 передбачено, що у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пунктами 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.
Відповідно до частини 1 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.
Згідно з частиною 2 статті 23 Бюджетного кодексу України бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з пунктом 41 Порядку № 845 орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів місцевих бюджетів для відшкодування шкоди, заподіяної: фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування; органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування у сфері нормотворчої діяльності.
За змістом частини 2 пункту 43 Порядку № 845 орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів місцевого бюджету за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених рішенням про місцевий бюджет на зазначену мету.
Таким чином, законодавством визначено механізм відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб під час здійснення своїх повноважень.
Вказана позиція щодо безспірного списання коштів на виконання судових рішень з місцевих бюджетів висвітлена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 у справі № 910/15931/19 та підтримана постановою Верховного Суду від 07.03.2024.
У відповідності до пункту 3 частини 2 статті 22 Бюджетного кодексу України, за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.
Відповідно до статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать власні повноваження, зокрема, щодо забезпечення виконання місцевого бюджету, а також: здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.
За вимогами статей 5, 11, 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту. Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів. Органи місцевого самоврядування з урахуванням місцевих умов і особливостей можуть перерозподіляти між собою на підставі договорів окремі повноваження та власні бюджетні кошти
У зв`язку із цим ефективним способом захисту порушеного права є стягнення заявлених позивачем сум саме з бюджету Дніпровської міської територіальної громади представником якої є Дніпровська міська рада, яка, в свою чергу, є головним розпорядником коштів та уповноважена приймати рішення про виділення коштів.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, пункт 29).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.
Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат вирішення спору.
Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з бюджету Дніпровської міської територіальної громади через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (код 37988155, місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. 93-ї Холодноярської бригади, буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілл РТ» (код 42526994, місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Барикадна, буд. 15 А) збитки, нанесені Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, у розмірі 59 700 604,84 грн – збитки у вигляді недоотриманого доходу (упущеної вигоди).

Стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 04052092, місцезнаходження: 49000, Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75) в доход Державного бюджету України судовий збір в сумі 895 509 грн 07 коп.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.
Повне рішення складено 21.07.2026.

Суддя І.А. Рудь