ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2026 року | справа № 380/9739/26

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом керівника Дрогобицької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області до Дрогобицької міської ради Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
Керівник Дрогобицької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області звернувся в суд з позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області, в якому просить:
- Визнати протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Групи дубів звичайних» (6 дерев віком близько 140-150 років, які мають особливу природну цінність та можуть використовуватися у природоохоронних, науково-дослідних, рекреаційних, освітньо-виховних цілях) по вулиці Січових Стрільців в с. Медвежа на площі 0,6 га та закріплення їх в натурі (на місцевості);
- Зобов`язати Дрогобицьку міську раду забезпечити відповідно до вимог чинного законодавства проведення робіт із винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Групи дубів звичайних» (6 дерев віком близько 140-150 років, які мають особливу природну цінність та можуть використовуватися у природоохоронних, науково-дослідних, рекреаційних, освітньо-виховних цілях) по вулиці Січових Стрільців в с. Медвежа на площі 0,6 га та закріплення їх в натурі (на місцевості). 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів № 433 від 29.11.2022 було створено ботанічну пам`ятку природи місцевого значення «Група дубів звичайних» площею 0,6 га у с. Медвежа по вул. Січових Стрільців на території Дрогобицької територіальної громади Львівської області. Незважаючи на передачу зазначеного об`єкта під охорону відповідача за охоронним зобов`язанням від 27.03.2023 № 31-884/0/2-23 та неодноразові звернення Департаменту екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації, відповідач протиправно не вжив належних заходів щодо забезпечення винесення меж території ботанічної пам`ятки природи та закріплення її в натурі (на місцевість), розроблення відповідного проєкту землеустрою та внесення відомостей до Державного земельного кадастру. На думку прокурора, така триваюча бездіяльність відповідача порушує вимоги Закону України «Про природно-заповідний фонд України», унеможливлює належну охорону об`єкта природно-заповідного фонду та створює загрозу його збереженню, що порушує інтереси держави. Оскільки Державна екологічна інспекція у Львівській області належних заходів судового захисту самостійно не вжила, прокурор набув підстави для представництва інтересів держави відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 КАС України.
Ухвалою суду від 18.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач подав до суду відзив (вх.№48716 від 08.06.2026) на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову. В обґрунтування вказав, що винесення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натуру (на місцевість) є складним міжвідомчим землевпорядним процесом, який вимагає залучення сертифікованих інженерів-землевпорядників та органів Держгеокадастру. Зауважив, що міська рада здійснює виключно організаційні повноваження і не виконує зазначені роботи самостійно, тому покладення на неї одноособової відповідальності є безпідставним. Крім того, наголосив, що виготовлення землевпорядної документації потребує фінансування з місцевого бюджету, а в умовах воєнного стану розподіл бюджетних ресурсів здійснюється з урахуванням пріоритетності видатків (насамперед для забезпечення потреб оборони та життєдіяльності громади). При цьому законодавство не встановлює імперативного строку для здійснення таких видатків. Відповідач також вказував про відсутність протиправної бездіяльності, оскільки міською радою вживаються підготовчі заходи, формуються робочі групи та готуються проєкти рішень, а заявлений прокурором спосіб захисту не відповідає критеріям визначеності та виконуваності судового рішення.
На адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№49800 від 10.06.2026), у якій позивач критично оцінює доводи відповідача, наведені у відзиві. Підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
Рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 29.11.2022 № 433 «Про оголошення об`єктів природно-заповідного фонду – ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Група дубів звичайних» створено ботанічну пам`ятку природи місцевого значення «Група дубів звичайних», на площі 0,6 га, пунктом 2 якого Департаменту екології та природних ресурсів Львівської обласної військової адміністрації зобов`язано в установленому законом порядку передати під охорону Дрогобицькій міській раді ботанічні пам`ятки природи місцевого значення з оформленням відповідних охоронних зобов`язань у тримісячний строк; пунктом 3 Дрогобицькій міській раді доручено забезпечити дотримання встановленого режиму охорони та збереження територій ботанічних пам`яток природи місцевого значення; підпунктом 3.2 пункту 3 Дрогобицькій міській раді пропонується у встановленому законодавством порядку розробити проєкти землеустрою щодо організації і встановлення меж ботанічних пам`яток природи місцевого значення та позначити їх державними охоронними знаками; пунктом 4 Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області визначено необхідність за поданням Дрогобицької міської ради внести відповідні зміни до земельно-облікових документів.
27.03.2023 Департаментом екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації оформлено та видано охоронне зобов`язання за № 31-884/0/2-23, яким Дрогобицькій міській раді передано під охорону та дотримання встановленого режимі територію ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Група дубів звичайних», площею 0,6 га, що розташована по вул. Січових Стрільців у с. Медвежа на території Дрогобицької територіальної громади Львівської області. 
Наказом Департаменту від 23.03.2023 № 14-ОД затверджено Положення про ботанічну пам`ятку природи місцевого значення «Група дубів звичайних». 
Львівська обласна державна адміністрація та Департамент екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації неодноразово (зокрема, листами від 07.11.2023 № 31-3071/0/2-23, від 20.06.2024 № 5/42-7246/0/2-24/9-31, від 10.12.2025 № 31-7668/0/2-25 та від 27.03.2026 № 31-2427/0/2-26) зверталися до Дрогобицької міської ради щодо необхідності вжиття заходів з розроблення землевпорядної документації, винесення меж в натурі та внесення відомостей про об`єкт природно-заповідного фонду до Державного земельного кадастру.
У відповідь на звернення обласної державної адміністрації Дрогобицька міська рада у листі від 08.08.2024 № 31-5384/0/2-24 зауважила, що подальші заходи щодо встановлення меж здійснюватимуться лише за наявності коштів у міському бюджеті. При цьому в наданій інформації щодо даного об`єкта не було вказано кадастрового номера, не зареєстровано обмежень/обтяжень та площі згідно із землевпорядною документацією.
Згідно з інформацією Департаменту екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації від 09.04.2026 № 31-2927/0/2-26 проєкти землеустрою щодо організації та встановлення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Група дубів звичайних» на розгляд не надходили, інформація про винесення меж у натуру відсутня. За відомостями ГУ Держгеокадастру у Львівській області (лист від 03.04.2026 № 752/15-26), документація із землеустрою щодо встановлення меж в натурі по вказаному об`єкту не виготовлялася.
З листа Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради від 30.01.2026 № 109, наданого на запит окружної прокуратури, з`ясовано, що станом на січень 2026 року лише тривала процедура вибору землевпорядної організації для подальшого укладення договорів, тобто заходи перебували виключно на підготовчій стадії.
Керівник Дрогобицької окружної прокуратури вважає протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невжитті заходів з організації проведення робіт із винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Групи дубів звичайних» по вулиці Січових Стрільців в с. Медвежа на площі 0,6 га та закріплення їх в натурі (на місцевості). Це стало підставою для звернення до суду.
При вирішенні спору по суті суд керується таким. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів визначає Закон України від 06 червня 1992 року № 2456-XII «Про природно-заповідний фонд України» (далі Закон № 2456).
Відповідно до статті 1 Закону № 2456 завданням законодавства України про природно-заповідний фонд України є регулювання суспільних відносин щодо організації, охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення їх природних комплексів, управління у цій галузі.
Статтею 3 Закону № 2456 визначено класифікацію територій та об`єктів природно-заповідного фонду України.
Відповідно до положень цієї статті до природно-заповідного фонду України належать:
природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища;
штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.
Заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва залежно від їх екологічної і наукової, історико-культурної цінності можуть бути загальнодержавного або місцевого значення.
Залежно від походження, інших особливостей природних комплексів та об`єктів, що оголошуються заказниками чи пам`ятками природи, мети і необхідного режиму охорони:
заказники поділяються на ландшафтні, лісові, ботанічні, загальнозоологічні, орнітологічні, ентомологічні, іхтіологічні, гідрологічні, загальногеологічні, палеонтологічні та карстово-спелеологічні;
пам`ятки природи поділяються на комплексні, пралісові, ботанічні, зоологічні, гідрологічні та геологічні. Пам`ятки природи можуть розташовуватися на території інших об`єктів природно-заповідного фонду.
Законодавством Автономної Республіки Крим може бути встановлено додаткові категорії територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Згідно зі статтею 27 Закону № 2456 пам`ятками природи оголошуються окремі унікальні природні утворення, що мають особливе природоохоронне, наукове, естетичне, пізнавальне і культурне значення, з метою збереження їх у природному стані.
Оголошення пам`яток природи провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.
За змістом частини третьої статті 53 Закону № 2456 рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.
Частиною п`ятою цієї ж статті визначено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.
Відповідно до положень частин першої та другої статті 60 Закону № 2456 охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. У разі необхідності їх охорона може покладатися на служби державної охорони розташованих поблизу природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків та регіональних ландшафтних парків.
Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 7 Закону № 2456 землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначає Закон України від 22 травня 2003 року № 858-IV «Про землеустрій» (далі Закон № 858).
Відповідно до визначень, наведених у статті 1 цього Закону:
- заходи із землеустрою - передбачені документацією із землеустрою роботи щодо раціонального використання та охорони земель, формування та організації території об`єкта землеустрою з урахуванням їх цільового призначення, обмежень у використанні та обмежень (обтяжень) правами інших осіб (земельних сервітутів), збереження і підвищення родючості ґрунтів;
- землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.
У статті 20 Закону № 858 вказано, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності, зокрема в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).
Підставою для здійснення землеустрою відповідно до статті 22 Закону № 858 є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації); укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судові рішення.
За змістом частини першої статті 25 Закону № 858 документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.
Разом з тим приписи пункту «в» частини другої статті 25 Закону № 858 визначають такий вид документації із землеустрою як проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 858 замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.
Згідно з частиною другою статті 47 Закону № 858 проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.
Цією ж статтею визначено, що рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.
Повноваження органів місцевого самоврядування у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища визначені статтею 33 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97), відповідно до пункту 9 якого, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить таке делеговане повноваження як організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.
Відповідно пунктів 34, 37 частини першої статті 26 Закону № 280/97, яка визначає виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні.
Статтею 25 Закону № 280/97 визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Так, відповідно до статті 19 Закону № 858 до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності; організація та здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом; координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.
Частиною першою статті 59 Закону № 280/97 визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Отже, до повноважень зокрема, міських рад належить прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій , що підлягають особливій охороні; здійснення землеустрою, що включає в себе, зокрема встановлення і закріплення на місцевості меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного значення.
Суд встановив, що рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 29.11.2022 № 433 «Про оголошення об`єктів природно-заповідного фонду – ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Група дубів звичайних» створено ботанічну пам`ятку природи місцевого значення «Група дубів звичайних», на площі 0,6 га, пунктом 2 якого Департаменту екології та природних ресурсів Львівської обласної військової адміністрації зобов`язано в установленому законом порядку передати під охорону Дрогобицькій міській раді ботанічні пам`ятки природи місцевого значення з оформленням відповідних охоронних зобов`язань у тримісячний строк; пунктом 3 Дрогобицькій міській раді доручено забезпечити дотримання встановленого режиму охорони та збереження територій ботанічних пам`яток природи місцевого значення; підпунктом 3.2 пункту 3 Дрогобицькій міській раді пропонується у встановленому законодавством порядку розробити проєкти землеустрою щодо організації і встановлення меж ботанічних пам`яток природи місцевого значення та позначити їх державними охоронними знаками; пунктом 4 Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області визначено необхідність за поданням Дрогобицької міської ради внести відповідні зміни до земельно-облікових документів.
Згідно з відповіді ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 03.04.2026 за № 752/15-26, інформація про розроблення та затвердження документації із землеустрою щодо встановлення меж в натурі (на місцевості) по вказаних об`єктах не виготовлялася.
Суд відзначає, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце у тому випадку, коли існує законодавчо встановлений обов`язок суб`єкта владних повноважень вчинити конкретні дії, але він не виконаний.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що не вчинивши дій щодо винесення меж ботанічної пам`ятки природи «Група дубів звичайних», на площі – 0,6 га та закріплення їх в натурі (на місцевості), за наявності визначеного законодавством обов`язку щодо вчинення таких дій, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, допустив протиправну бездіяльність, наслідком якої, із урахуванням п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, є необхідність зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Посилання відповідача на відсутність фінансування у міському бюджеті та перебування на етапі вибору землевпорядної організації як на підставу відсутності його протиправної бездіяльності, суд відхиляє з огляду на таке.
Пункт «в» частини другої статті 25 Закону № 858 визначає такий вид документації із землеустрою як проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду.
Статтею 47 Закону № 858 визначено, що рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.
Суд зауважує, що станом на день розгляду справи відсутнє рішення, яким затверджено проєкт землеустрою щодо встановлення меж ботанічної пам`ятки природи «Група дубів звичайних» на площі – 0,6 та закріплення їх в натурі (на місцевості).
За таких обставин суд погоджується із аргументами прокурора про те, що у спірному випадку відсутні підстави вважати, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, вжив усіх належних та достатніх заходів для виконання покладених на нього законом обов`язків. Тому позиція відповідача, викладена у відзиві на позовну заяву, про відмову у задоволенні позовних вимог є необґрунтованою, а відтак до уваги судом не береться.
За таких обставин заявлені позовні вимоги належить задовольнити повністю у такий належний спосіб: визнати протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Групи дубів звичайних» (6 дерев віком близько 140-150 років, які мають особливу природну цінність та можуть використовуватися у природоохоронних, науково-дослідних, рекреаційних, освітньо-виховних цілях) по вулиці Січових Стрільців в с. Медвежа на площі 0,6 га та закріплення їх в натурі (на місцевості) та зобов`язати Дрогобицьку міську раду забезпечити відповідно до вимог чинного законодавства проведення робіт із винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Групи дубів звичайних» (6 дерев віком близько 140-150 років, які мають особливу природну цінність та можуть використовуватися у природоохоронних, науково-дослідних, рекреаційних, освітньо-виховних цілях) по вулиці Січових Стрільців в с. Медвежа на площі 0,6 га та закріплення їх в натурі (на місцевості).
Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, допущену бездіяльність жодним чином не спростовують, а відтак на висновок суду про задоволення заявленого позову не впливають.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки у цій справі позивач є суб`єкт владних повноважень, позов якого задоволено, проте який судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 КАС України, суд
у х в а л и в:
1. Адміністративний позов керівника Дрогобицької окружної прокуратури (вул. Шевченка, 29, м. Дрогобич, Львівська область, 82100, ЄДРПОУ 0291003121) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області (вул. Стрийська, 98, м. Львів, Львівська область, 79026, ЄДРПОУ 38057086) до Дрогобицької міської ради Львівської області (пл. Ринок, 1, м. Дрогобич, Львівська область, 82200, ЄДРПОУ 04055972), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації (вул. Стрийська, 98, м. Львів, 79026, ЄДРПОУ 38739037) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії – задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області щодо невжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Групи дубів звичайних» (6 дерев віком близько 140-150 років, які мають особливу природну цінність та можуть використовуватися у природоохоронних, науково-дослідних, рекреаційних, освітньо-виховних цілях) по вулиці Січових Стрільців в с. Медвежа на площі 0,6 га та закріплення їх в натурі (на місцевості).
3. Зобов`язати Дрогобицьку міську раду забезпечити відповідно до вимог чинного законодавства проведення робіт із винесення меж ботанічної пам`ятки природи місцевого значення «Групи дубів звичайних» (6 дерев віком близько 140-150 років, які мають особливу природну цінність та можуть використовуватися у природоохоронних, науково-дослідних, рекреаційних, освітньо-виховних цілях) по вулиці Січових Стрільців в с. Медвежа на площі 0,6 га та закріплення їх в натурі (на місцевості). 
4. Судові витрати не розподіляються.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя | Грень Наталія Михайлівна