| Справа №: 486/1505/26 Провадження № 3/486/430/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року    м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,
при секретарі Манзенко В.В.,
учасники справи: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 ,
розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
за ст. 122-4 та ст. 124, Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2026 року о 20:42 год. ОСОБА_1 у дворі біля будинку № 4 по проспекту Незалежності в м. Південноукраїнську, Вознесенського району, Миколаївської області, керуючи автомобілем марки ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_2 в порушення вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, при русі заднім ходом не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого, рухаючись заднім ходом з відкритою водійською дверцятою, допустив зіткнення з припаркованим поруч транспортним засобом марки Opel державний номерний знак НОМЕР_3 . В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В подальшому ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
ОСОБА_1 у письмових поясненнях, наданих суду, зазначив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнає, щиро кається. 01 липня 2026 року близько 20:40 год. він приїхав до місця проживання та мав намір припаркувати свій автомобіль ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_4 . Під час руху заднім ходом до парковочного місця в його автомобілі відкрились водійські дверцята та зачепили припаркований автомобіль марки Opel державний номерний знак НОМЕР_3 , у якому на момент ДТП водій або пасажири були відсутні. Внаслідок ДТП була заподіяна шкода майну виключно у вигляді пошкодження транспортного засобу, не було заподіяно шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб. Просив не застосовувати до нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, а обмежитися штрафом. 
Також, ОСОБА_1 надав до суду клопотання про закриття провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Зазначає, що внаслідок ДТП була заподіяна шкода майну, а саме пошкоджено транспортний засіб, не було заподіяно шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб. Він впізнав, що пошкоджений транспортний засіб належить його знайомому сусіду, і, оскільки він хотів скористатися своїм правом на добровільне врегулювання ситуації без залучення підрозділів Національної поліції, передбаченого п. 2.11 ПДР (оформлення Європротоколу), а тому пішов до квартири останнього. Він стукав у двері квартири, але ніхто не відчинив двері. Розуміючи, що інформацію про ДТП, положення та рух автомобілів зафіксовано на камері вуличного відеоспостереження ОСББ, з метою звільнення проїзної частини для інших мешканців будинку, служб допомоги та уникнення створення аварійної ситуації у дворі (керуючись п. 2.11 ПДР України), він перепаркував свій автомобіль поруч у тому ж місці, залишивши його у абсолютно вільному та видимому доступу. Надалі певний час він провів біля свого автомобіля намагаючись закрити на ніч на ключ деформовані водійські дверцята свого автомобіля, які після ДТП не закривалися. Оскільки водій пошкодженого автомобіля так і не з?явився, а він відчував головний біль і нудоту від переживання, то вирішив ще раз зайти до нього зранку 02 липня 2026 року та піднявся до своєї квартири. Стверджує, що не залишав території свого житлового двору, не ховав автомобіль; не намагався приховати сліди зіткнення чи іншим чином ухилитися від відповідальності. Наступного дня він відвідав квартиру водія пошкодженого автомобіля, але двері знову ніхто не відкрив, а його автомобіля вже не було у дворі. Приблизно о 17:10 год. 02 липня 2026 року власник пошкодженого автомобіля з дружиною прийшли до нього додому, він одразу визнав провину та вирішили питання з ремонтом автомобіля. Через деякий час водій пошкодженого автомобіля приїхав до під?їзду та викликав поліцію. Він одразу, добровільно та без зволікань вийшов до співробітників поліції, надав усі необхідні документи, визнав факт зіткнення та брав активну участь в оформленні матеріалів пригоди. Зазначає, що працівниками поліції до протоколу не додано жодних належних та допустимих доказів (відеозаписів втечі, актів приховування ТЗ, свідчення мешканців багатоквартирного будинку), які б свідчили про його умисел сховатися. Натомість його присутність на місці події після ДТП та наступного дня повністю спростовує наявність такого умислу. 
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Тобто, ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу заднім ходом допустив зіткнення з припаркованим поруч транспортним засобом марки Opel державний номерний знак НОМЕР_3 , а саме відкритою водійською дверцятою.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.
Статтею 122-4 КУпАП України передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно п.2.10.а Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатись на місці пригоди.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад).
Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:
- відомостями, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 709003 від 02 липня 2026 року та серії ЕПР1 № 709014 від 02 липня 2026 року, відповідно до яких 01 липня 2026 року о 20:42 год. ОСОБА_1 в дворі біля будинку № 4 по проспекту Незалежності в м. Південноукраїнську, Вознесенського району, Миколаївської області, керуючи автомобілем марки ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_2 в порушення вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України, при русі заднім ходом не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого, рухаючись заднім ходом з відкритою водійською дверцятою, допустив зіткнення з припаркованим поруч транспортним засобом марки Opel державний номерний знак НОМЕР_3 . В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В подальшому ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив п.2.10.а ПДР;
- рапортом працівника поліції ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 02 липня 2026 року, відповідно до якого ОСОБА_2 звернувся до поліції з приводу ДТП, яке сталося 01 липня 2026 року о 20:42 год., а саме водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_2 , при русі заднім ходом, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем марки Opel державний номерний знак НОМЕР_3 . В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після ДТП обидва транспортні засоби покинули місце ДТП;
- схемою місця ДТП, яка сталася 01 липня 2026 року о 20:42 год. на просп. Незалежності, 4 в м. Південноукраїнську, згідно з якою у легкового автомобіля марки Opel Astra державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , пошкоджено передній бампер правої частини та переднє праве крило, а у легкового автомобіля марки ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , пошкоджена передня ліва дверка;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких 01 липня 2026 року він хотів припаркувати свій автомобіль ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_2 . Здававши заднім ходом до парковочного місця у нього відкрилась водійська дверка та зачепила припаркований автомобіль Opel Astra державний номерний знак НОМЕР_3 . Після чого у нього піднявся тиск, розболілась голова та нудило. Він впізнав транспортний засіб, який належав його знайомому сусіду. Він піднявся до його квартири і стукав у двері, але їх ніхто не відчинив. Він вирішив зайти до нього зранку 02 липня 2026 року. Він сходив до них зранку, але їх автомобіля вже не було у дворі. Приблизно о 17:10 год власник автомобіля разом з дружиною прийшли до нього додому. Він почав домовлятися з ними та попросив родичів поїхати з ним до малярів, які оцінили ремонт, після чого він передав власнику автомобіля 600 доларів. Однак, через декілька годин потерпілий приїхав до під`їзду та викликав працівників поліції, сказав їм, що ніхто йому кошти не передавав. Провину визнав та ремонт ТЗ сплатив;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких 02 липня 2026 року о 13:30 год він побачив пошкодження свого автомобіля, а саме, передній бампер, коли від`їхав від будинку. Він зателефонував голові будинку, щоб подивитися по камері відеоспостереження. Йому надали інформацію хто це зробив та він пішов до них переговорити. Останні погодились та вони поїхали до майстра, щоб подивитися пошкодження автомобіля. Майстер повідомив, що ремонт бампера буде коштувати 400 доларів, а далі ще потрібно дивитися. Він запитав, чи згодні вони з цим, останні сказали, що ні. Тому він сів в автомобіль і приїхав у двір та викликав поліцію;
- відеозаписами на DVD-R диску, на яких зафіксовано: факти складання протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП; факт складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП; та пояснення потерпілого ОСОБА_2 про те, що о 13:00 год. 02 липня 2026 року він помітив пошкодження свого транспортного засобу, коли від`їхав від будинку. Він звернувся до голови ОСББ та попросив його передивитися відеозаписи з камер спостереження. Пізніше останній надіслав йому відеофайл, на якому видно момент ДТП і хто саме його здійснив.
Посилання ОСОБА_1 на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях зазначає, що з його вини відбулося ДТП коли він рухаючись заднім ходом зачепив припаркований автомобіль водійською дверцятою свого автомобіля. 
Таким чином, після ДТП водій ОСОБА_1 повинен був залишатися на місці ДТП, чого не зробив.
За викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, знайшла своє підтвердження.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, справи про які одночасно розглядаються суддею, суд вважає за необхідне справу про адміністративне правопорушення № 486/1503/26, провадження № 3/486/429/2026 та справу №486/1505/26, провадження № 3/486/430/2026 об`єднати в одне провадження та надати справі № 486/1505/26, провадженню № 3/486/430/2026.
При визначенні ОСОБА_1 виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , а також те, що останній одночасно вчинив два адміністративні правопорушення, справи про які розглядаються одночасно одним і тим же органом, тому суд вважає необхідним, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
Згідно з частиною 2 статті 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 є пенсіонером, а сума штрафу є значною, суд вважає за можливе розстрочити виплату штрафу на чотири місяці, рівними частинами по 850 гривень, починаючи з дня набрання цією постановою законної сили.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП , ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 36, 283, 284, 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення № 486/1503/26, провадження №3/486/429/2026 та справу №486/1505/26, провадження № 3/486/430/2026, відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 та 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження та надати справі №486/1505/26, провадженню № 3/486/430/2026.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього, на підставі ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень на користь держави.
ОСОБА_1 розстрочити виплату штрафу на чотири місяці із розрахунку по 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання цією постановою законної сили.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст.308 КУпАП в разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (М.КИЇВ ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 37993783 Казначейство України (ел. адм. подат.) UA908999980313111256000026001 22030106 Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України) «00» Без деталізації за відомчою ознакою) судовий збір розміром – 665 ( шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя | Г. А. Далматова