Справа №522/11370/26
Провадження №2-о/522/459/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2026 року    м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі: 
головуючої – судді Косіциної В.В.,
розглянувши на підставі наявних матеріалів цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Верезуб Катерина Олександрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення,-
ВСТАНОВИВ:
19 червня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Верезуб Катерина Олександрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій заявник просить встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №4148, Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , правовстановлюючого документа, а саме: договору дарування від 14.09.1996 року частини квартири АДРЕСА_1 , посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Похиленко Л.М.
За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.
Ухвалою суду від 23 червня 2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку окремого провадження. Засідання по справі призначено на 07 липня 2026 року.
07 липня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника заявника – адвоката Продана Миколи Отарійовича про розгляд справи без участі.
У судове засідання, призначене на 07 липня 2026 року учасники справи – не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.
Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи – не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з неявкою учасників справи, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.
Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
Заявника – ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .
Постановою від 05.06.2026 №193/02-31, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що в договорі дарування від 04.09.1996 року прізвище обдарованого зазначено як « ОСОБА_4 », в той час як після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_5 було змінено на « ОСОБА_6 ».
Так, 14 вересня 1996 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу – Похиленко Любов`ю Миколаївною, реєстровий номер – 1288, за яким ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_8 153/1000 частки квартири АДРЕСА_1 .
У заяві про встановлення факту заявник посилається на те, що після розірвання шлюбу, ОСОБА_8 не змінила документи на прізвище « ОСОБА_6 », у зв`язку з чим, у договорі дарування вказано прізвище « ОСОБА_4 ».
На підтвердження вказаної обставини заявником було подано копію довідки, що видана Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції від 06.08.2003 №124/04-83, зі змісту якого вбачається, що 19 березня 1968 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, в результаті реєстрації якого прізвище ОСОБА_2 було змінено на « ОСОБА_4 ».
15 грудня 1981 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 – розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , та відповіддно до якого, прізвище дружини після розірвання шлюбу вказано – ОСОБА_6 .
В матеріалах справи наявний паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_2 , зі змісту якого вбачається, що він виданий 31 жовтня 1996 року, тобто, після укладання договору, належність якого їй заявник просить встановити.
На підтвердження того, що вказаний правовстановлюючий документ належить саме ОСОБА_2 , заявник також надав копії виписок з домової книги про склад сім`ї від 20.10.2003 та від 04.12.2008, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_2 з 24.12.2002.
За таких обставин, суд вважає, що зазначення прізвища « ОСОБА_4 » у договорі зумовлено тим, що після розірвання шлюбі ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » лише 31.10.1996 року, тобто в момент видачі нового паспорта громадянина України.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
КЦС ВС у постанові від 20.09.2023 у справі № 756/5681/22 вказав, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.
Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2018 року по справі № 545/1472/17 (провадження № 61-1584св17) зазначено, що «при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства».
Як зазначено у п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Зі змісту статті 319 ЦПК України випливає, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що факт належності правовстановлюючих документів – доведено та доходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265, 315, 319, 353 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Верезуб Катерина Олександрівна, про встановлення факту, що має юридичне значення.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 правовстановлюючого документу, а саме, договору дарування 153/1000 квартири АДРЕСА_1 , укладеного 04 вересня 1996 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу – Похиленко Любов`ю Миколаївною, реєстровий номер – 1288.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено та підписано 07 липня 2026 року.

Суддя    Косіцина В.В.