Справа № 444/4738/25
Провадження № 2/444/505/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року        м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Мікула В. Є.
секретар судового засідання Сенько М.-Ю.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області  цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 тел. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Добросинсько-Мегерівської сільської ради Львівського району Львівської області (ел. пошта: dobrosyn_rada@ukr.net, тел. 380672773994, адреса: 80337, Львівська обл., Львівський р-н., с. Добросин, пл.Свободи, буд. 3А, ЄДРПОУ 04371727), третя особа: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львіської області Гавінська Мирослава Іванівна, - про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В : 

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. 
Свої позовні вимоги мотивує наступним.  ОСОБА_2 , що є батьком Позивачки ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від «08» грудня 2006 року. Позивач ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 на момент смерті останнього, що підтверджується довідкою №522 від 17.05.2021 року, виданою Лавриківським старостинським округом №3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області. Отже, станом на 06.12.2006 р. гр. ОСОБА_1 прийняла спадщину внаслідок смерті гр. ОСОБА_2 , так як проживала разом з останнім нас час відкриття спадщини. Позивачем було подано заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінської М.І. задля того, щоб отримати свідоцтво про спадщину. Відтак у Спадковому реєстрі була зареєстрована спадкова справа № 69170392 (номер у нотаріуса 9/2022) спадкодавцем згідно якої визнається батько Позивачки ОСОБА_2 . До складу спадкової маси, входило нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_2 , стосовно частки якого було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом №1399 та частки Свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1400, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1 . В тому числі, до складу спадкового майна також входила земельна ділянка площею 0.79 га, що знаходиться на території Лавриківського старостинського округу №3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області. Факт належності земельної ділянки померлому підтверджується згідно з Виписки № 52 із книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) території Лавриківського старостинського округу №3 Львівського району Львівської області, виданої від 17.05. 2021 року Лавриківським старостинським округом №3 Добросинського-Магерівської сільської ради Лавриківського району Львівської області, про те, що на ім`я ОСОБА_2 видано сертифікат на право приватної власності на землю, що знаходиться на території Лавриківського старостинського округу №3 за номером 589 від 20.06.1997 року у розмірі 0.79 га., серія і номер сертифікату С-ЛВ № 160581 відповідно до Рішення Лавриківської сільської ради від 23.11.1995 р. Державний акт на право приватної власності на землю на підставі вказаного сертифікату -не видавався. За наслідками розгляду звернення, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська М.І. надала відмову щодо вчинення нотаріальних дій Вих. №161/02-14 від 25.08.2025 року, з огляду на наступне: «для видачі Свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку/ пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності площею 0.79 га., в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки внатурі (на місцевості) на території Лавриківського старостинського округу № 3 Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, Вам необхідно подати в нотаріальну контору оригінал документу, який підтверджує право на земельну частку (пай), а саме: Сертифікат на право на земельну частку (пай), нова форма якого була затверджена Постановою КМУ від 12.10.1995 року № 801 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (Спадкова справа № 9/2022). Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами та є дійсними до виділення власникам земельних ділянок (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок. Оскільки Вами не подано Сертифіката про право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 , згідно ЗУ «Про нотаріат» та п.2 Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладання, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. За захистом свого права, ви як спадкоємець, можете звернутися до суду за визнанням права власності в порядку спадкування щодо даного майна». Станом на даний момент оригінал вищезгаданого сертифікату безповоротно втрачений. З огляду на вищевказане, у позивача виникла потреба у зверненні до суду за захистом своїх прав та інтересів з позовною вимогою про визнання права власності на земельну ділянку площею 0.79 га, що знаходиться на території Лавриківського старостинського округу №3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області.
Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 19 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 
Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого бувла повідомлена належним чином, однак подавлана адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.
Представник відповідача Добросинсько-Магерівської селищної ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду.
Представник третьої особи - приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львіської області Гавінська Мирослава Іванівна ,в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності . А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, тобто фактично визнав позовні вимоги, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що  ОСОБА_2 , що є батьком Позивачки ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від «08» грудня 2006 року.
Позивач ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 на момент смерті останнього, що підтверджується довідкою №522 від 17.05.2021 року, виданою Лавриківським старостинським округом №3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області.
Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Отже, станом на 06.12.2006 р. гр. ОСОБА_1 прийняла спадщину внаслідок смерті гр. ОСОБА_2 , так як проживала разом з останнім нас час відкриття спадщини. 
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини перша, третя статті 1296 ЦК України).
Позивачем було подано заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінської М.І. задля того, щоб отримати свідоцтво про спадщину. Відтак у Спадковому реєстрі була зареєстрована спадкова справа № 69170392 (номер у нотаріуса 9/2022), спадкодавцем згідно якої визнається батько Позивачки ОСОБА_2 . 
За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадкової маси входить сукупність прав та обов`язків, носієм яких був спадкодавець і які переходять до його спадкоємців після відкриття спадщини. За загальним правилом у спадщину переходять усі цивільні права та обов`язки спадкодавця. Виняток складають ті з них, які є невідчужуваними, нерозривно пов`язані з його особою, а отже, не здатні передаватися іншим суб`єктам.
До складу спадкової маси, входило нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_2 , стосовно часток якого було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом №1399 та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1400, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що до складу спадкового майна також входила земельна ділянка площею 0.79 га, що знаходиться на території Лавриківського старостинського округу №3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області.
Факт належності земельної ділянки померлому підтверджується згідно з Виписки № 52 із книги записів (реєстрації) сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) території Лавриківського старостинського округу №3 Львівського району Львівської області, виданої від 17.05. 2021 року Лавриківським старостинським округом №3 Добросинського-Магерівської сільської ради Лавриківського району Львівської області, про те, що на ім`я ОСОБА_2 видано сертифікат на право приватної власності на землю, що знаходиться на території Лавриківського старостинського округу №3 за номером 589 від 20.06.1997 року у розмірі 0.79 га., серія і номер сертифікату С-ЛВ № 160581 відповідно до Рішення Лавриківської сільської ради від 23.11.1995 р.
Державний акт на право приватної власності на землю на підставі вказаного сертифікату -не видавався. 
Встановлено, що за наслідками розгляду звернення приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська М.І. надала відмову щодо вчинення нотаріальних дій Вих. №161/02-14 від 25.08.2025 року, з огляду на наступне: «для видачі Свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку/ пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності площею 0.79 га., в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки внатурі (на місцевості) на території Лавриківського старостинського округу № 3 Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, Вам необхідно подати в нотаріальну контору оригінал документу, який підтверджує право на земельну частку (пай), а саме: Сертифікат на право на земельну частку (пай), нова форма якого була затверджена Постановою КМУ від 12.10.1995 року № 801 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (Спадкова справа № 9/2022). Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами та є дійсними до виділення власникам земельних ділянок (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок. Оскільки Вами не подано Сертифіката про право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 , згідно ЗУ «Про нотаріат» та п.2 Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладання, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. За захистом свого права, ви як спадкоємець, можете звернутися до суду за визнанням права власності в порядку спадкування щодо даного майна». Станом на даний момент оригінал вищезгаданого сертифікату безповоротно втрачений.
З огляду на вищевказане, у позивача виникла потреба у зверненні до суду за захистом своїх прав та інтересів з позовною вимогою про визнання права власності на земельну ділянку площею 0.79 га, що знаходиться на території Лавриківського старостинського округу №3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області.
Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).
Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно частини першої, третьої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. за №24-753/0/4-13 зазначив, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду.
Отже, як вбачається з аналізу судової практики та норм Цивільного кодексу України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття, а з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно втрачений документ на право власності на земельну ділянку є єдиною перешкодою у набутті Позивачем права власності у порядку спадкування на земельну ділянку, яка належала її батьку.
Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем майна, що належало її батькові на праві власності відповідно до Сертифіката на право приватної власності на землю серія С- ЛВ №160581 від 1997 року, відповідно наявні всі підстави для визнання судом за ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомого майна, що належав спадкодавцю.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись статтями 4, 13, 15, 81, 200, 206, 247 ЦПК України, статтями 392, 1216, 1218, 1220, 1268, 1296, 1298Цивільного кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну частку (пай) у розмірі 0.79 га, в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Лавриківського старостинського округу № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складене 16.02.2026 року.

Суддя:      Мікула В. Є.