ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
02068, м. Київ, вул. Кошиця, 5-А
справа № 753/3612/25
провадження № 2/753/5234/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2025 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (далі - ТОВ «ФК «Ріальто», позивач) звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач), у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 230620-60436-4 від 20.06.2023 у розмірі 29 682,00 грн, що складається із: 3 600,00 грн - заборгованість за кредитом; 26 082,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 20.06.2023 по 17.11.2023. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, а саме 2 422,40 грн судового збору та 9 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.06.2023 між сторонами шляхом використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором був укладений Кредитний договір № 230620-60436-4, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 3 600,00 грн строком на 150 днів (до 17.11.2023) зі сплатою процентів у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування. Кредитні кошти були перераховані на верифіковану платіжну картку відповідача. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Проте відповідач умови договору щодо своєчасного та повного повернення кредиту та сплати процентів не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання, а також в електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд». Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направляла. Згідно з ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 20.06.2023 між ТОВ «ФК «Ріальто» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 230620-60436-4 в електронній формі. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором (365214), надісланого у вигляді SMS-повідомлення на номер телефону відповідача НОМЕР_1 .
Відповідно до умов п. 1.2, 1.3 зазначеного договору позивач надає відповідачу кредит у розмірі 3 600,00 грн строком на 150 днів (до 17.11.2023). Проценти за користування кредитом становлять 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування.
На виконання умов договору позивач 20.06.2023 перерахував на банківську картку відповідача № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 3 600,00 грн, що підтверджується листом АТ «ТАСКОМБАНК» про проведення транзакції. Відтак, позивач виконав свої зобов`язання за договором.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, договір між сторонами укладено у належній формі та він є обов`язковим для виконання (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконала, доказів протилежного суду не надано. Заборгованість за тілом кредиту становить 3 600,00 грн та підлягає стягненню у повному обсязі.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 26 082,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до розрахунку позивача та тексту позовної заяви, проценти нараховані за період з 20.06.2023 по 17.11.2023 (включно), що становить 150 днів дії кредитного договору. Згідно з п. 1.2 Кредитного договору розмір процентів становить 3,5% від суми кредиту за кожен день.
Сума кредиту - 3 600,00 грн. Проценти за один день становлять: 3 600,00 грн х 3,5% = 126,00 грн.
За узгоджений сторонами період у 150 днів розмір нарахованих процентів становить: 126,00 грн х 150 днів = 18 900,00 грн.
Однак, позивач безпідставно заявив до стягнення суму процентів у розмірі 26 082,00 грн, що арифметично не відповідає умовам укладеного договору (вказана сума відповідає нарахуванню за 207 днів, проте строк кредитування за умовами договору чітко обмежений 150 днями, і позивач у позові просить стягнути проценти саме за 150 днів). Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення процентів підлягають частковому задоволенню у розмірі 18 900,00 грн, що є математично обґрунтованим відповідно до умов договору. У задоволенні решти вимог про стягнення процентів слід відмовити.
Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить: 3 600,00 грн (тіло) + 18 900,00 грн (проценти) = 22 500,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Позивачем заявлено до стягнення 9 000,00 грн витрат на правову допомогу. Суд, оцінюючи співмірність заявленої суми, враховує, що дана справа є малозначною, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не є складною, судова практика у вказаній категорії справ є сталою, а підготовка позовної заяви не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи (використано типовий шаблон заяви). Крім того, застосуванню підлягає принцип пропорційності розподілу судових витрат до розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на критерії реальності, розумності та співмірності, суд приходить до висновку, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, а тому наявні підстави для його зменшення та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково (задоволено вимоги на суму 22 500,00 грн із заявлених 29 682,00 грн, що становить 75,8%), судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме у розмірі 1 836,18 грн (2 422,40 грн х 75,8%).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (код ЄДРПОУ 43492595) заборгованість за кредитним договором №230620-60436-4 від 20.06.2023 у розмірі 22 500,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 600,00 грн. та заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 18 900,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 836,18 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ:          КАЛІУШКО Ф.А.

Дата складення та підписання повного тексту рішення 01 травня 2026 року.