Справа № 216/1714/26
провадження №2/216/2675/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 червня 2026 року м. Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді Чирського Г.М.
за участю секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Кривого Рогу, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-

в с т а н о в и в:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з відповідним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання у розмірі частини з усіх видів заробітку платника аліментів до досягнення сином 3-х років, посилаючись на те, що вона з відповідачем 08.03.2023 року зареєстрували шлюб, від якого у сторін народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка зазначає, що протягом тривалого часу відповідач проживає окремо від сімї, жодної матеріальної допомоги не надає, тому вона звертається до суду із даним позовом.
Ухвалою суду від 06/05/2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. 
Позивач у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву (заперечень) на позовну заяву, клопотань до суду не подав.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280, 282 ЦПК України. 
Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що 04 жовтня 2024 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 184. 
Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 
Згідно Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1354628-2023 позивачка ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 .
Згідно Витягу з Реєстру Криворізької територіальної громади від 27.09.2023 року, вбачається, що малолітня дитина зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . 
Проте, зі змісту позовної заяви, та копії Акту обстеження квартири у житловому приміщенні по факту проживання від 20.02.2026 року за підписом мешканців будинку, малолітній ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до довідки виданої ТОВ «АТБ-Маркет», ОСОБА_1 , працює на посаді продавець консультант з 08.11.2023 року та наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексуУкраїни дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно з ч.1 ст.75 СК України дружина,чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Згідно з ч. 2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.
Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не має, оскільки заперечень від останнього, який обізнаний щодо позовної заяви, не надходило. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе.
Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачем та відповідачем не вирішено.
В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального стану.
При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має можливості надавати таку допомогу дружині.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позовну вимогу слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання до досягнення сином трирічного віку, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісяця.
За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору позивач звільнена, позовні вимоги задоволені повністю, тому згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1331,20 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 355, 430 ЦПК України, ст.ст.79, 84, 85, 180, 181, 182, 183 СК України,суд

у х в а л и в:
Позовні вимоги задовольнити.
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Федоро-Шулічине Кіровоградської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення малолітнім сином –  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи стягнення з 05 березня 2026 року. 
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет. 

Суддя Г. М. Чирський