справа № 619/4838/26
провадження № 3/619/1483/26

ПОСТАНОВА
іменем України
22 липня 2026 року        м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області, у складі судді Овсянніков В.С., за участі секретаря судового засідання Ємець А.О., прокурора Травкіна Р.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, які надійшли від 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, у військовому званні «майор», місце проживання зареєстроване та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності за корупційні та пов`язані з корупцією діяння не притягувався,-
-у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Майор ОСОБА_1 , будучи 19.03.2026 року звільненим з посади начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись при цьому відповідно до підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам абз. 1 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, а саме: 24.04.2026 о 14:50 подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період часу, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01.01.2026 по 19.03.2026, (при звільненні), чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вимоги п. 2-7 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав, щиро розкаявся.
Пояснив, що про необхідність подавати декларацію при звільненні за період часу з 01.01.2026 по 19.03.2026 знав, проте зміг таку е-декларацію на сайті НАЗК подати лише 24.04.2026, через військові події у країні, так як він проживає на прифронтовій території, де через постійні обстріли тривалий час був відсутній інтернет зв`язок.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що є усі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 
Заслухавши прокурора, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
З примітки до ст. 172-6 КУпАП вбачається, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, зі змісту статті слідує, що диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки вказує склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів, правил, положень, інструкцій.
Згідно ст. 2 Закону України «Про запобігання корупції», відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами, що визначено як законодавство у сфері запобігання корупції.
Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-УИ особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті З цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом ЗО календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до п. 2 ч. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, декларація при звільненні -декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду. Декларація при звільненні не подається у таких випадках: особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді; особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 календарних днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.
Відповідно до п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700-УП військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, особовий склад штатних військово-лікарських комісій є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Згідно з ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Згідно з ч. 7 ст. 45 Закону № 1700-УІІ суб`єкти декларування з числа військовослужбовців Державної прикордонної служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Управління державної охорони України, Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, а також поліцейських поліції особливого призначення, які під час дії воєнного стану залучені до ведення бойових дій у порядку, визначеному частиною четвертою статті 24 Закону України «Про Національну поліцію» (крім суб`єктів декларування із числа військовослужбовців, зазначених у пунктах 1-5 цієї частини), зобов`язані подати визначені цією статтею декларації не пізніше 90 календарних днів з дня настання першої з таких обставин - припинення або скасування воєнного стану чи звільнення з військової служби (служби в поліції).
Дія цієї частини не поширюється на суб`єктів декларування з числа військовослужбовців, зокрема, які проходять службу у ТЦК та СП або відряджені до них (крім осіб рядового складу підрозділів охорони відповідних центрів).
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 17.11.2023 № 522 капітана ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.11.2023 року.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 295 від 25.11.2023 року командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 було призначено на посаду начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.11.2023 року.
ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 23.02.2026 року № 54 майора ОСОБА_1 начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 було звільнено з посади від 23.02.2026 року.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.03.2026 року № 73 - ОСОБА_1 вважати таким, що посаду здав, і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
ОСОБА_1 упродовж 30 днів з дня припинення вказаної діяльності, знову здійснення діяльності, яка уповноважує на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не продовжував та не розпочав.
Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-УІІ суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
ОСОБА_1 24.04.2026 о 15:50 подав декларацію при звільненні, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Посилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за веб-адресою: https://public.nazk.gov.ua/documents/2bcdf34a-9973-471d-bal7-11859b25248c. 
ОСОБА_1 декларацію при звільненні, (яку відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700-УП повинен був подати протягом 30 календарних днів), подав 24.04.2026, тобто несвоєчасно.
При цьому зазначена декларація повинна була зазначатись за період з 01.01.2026 по 19.03.2026, а ОСОБА_1 зазначив що період був з 01.01.2026 по 18.03.2026.
Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, у той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.
При цьому умисел суб`єкта, на якого поширюється дія Закону № 1700- VII, полягає в тому, що, маючи обов`язки, обмежеіпія та заборони, встановлені вказаним Законом, він не виконуючи такі вимоги, навмисно протиправно поводиться, їх порушуючи.
Частиною 1 ст. 65-1 Закону № 1700-VII встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Судом встановлено, що майор ОСОБА_1 , будучи 19.03.2026 був звільнений з посади начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_6 , будучи згідно з п-п «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме: 24.04.2026 о 15:50, без поважних причин подав декларацію при звільненні, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Таким чином, ОСОБА_1 не виконав вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону № 1700- VII, у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, а саме:
- протоколами про адміністративне правопорушення за №517 від 01.07.2026, які складено посадовою особою у встановленому законом порядку, та які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушень;
- відповідно до витягів з наказів начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 був призначений на посаду та в подальшому проходив службу із просуванням по посадах, а саме: №31 від 04.03.2022; №149 від 14.06.2023; №259 від 25.11.2023; 
- функціональними обов`язками начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 23.02.2026 року № 54 майора ОСОБА_1 начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 було звільнено з посади від 23.02.2026;
- довідкою №646/22 з відомчого обліку Міністерства оборони України в ЄДР, щодо реєстрації відокремленого підрозділу – ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
- даними з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування на офіційному вебсайті Національного агенства з питань запобігання корупції.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
З урахуванням викладеного, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 , підтверджена належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою. Ці докази є достатніми, оскільки у сукупності, у повній мірі, поза розумним сумнівом, доводять її вину у вчинені адміністративних правопорушень.
Доводи ОСОБА_1 про відсутність можливості подати декларацію через відсутність зв`язку та обстріли суд не приймає як підставу вважати його невинуватим через тривалість затримки заповнення декларації на сайті НАЗК.
При цьому, суд оцінює ці обставини як підставу для призначення йому мінімального покарання, передбаченого санкцією статті.
Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер та обставини вчинених правопорушень, особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини та майновий стан, беручи до уваги відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, з урахуванням його пояснень, вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у виді штрафу у мінімальному розмірі санкцією статті.
Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.
Керуючись Законом України № 1700-VII «Про запобігання корупції», ст. 27, 33-38, 40-1, ч.1 ст. 172-6, ст. 276, ст. 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.
Реквізити для сплати адміністративного штрафу:
р/р UA168999980314060542000020599, Банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.), КОД ЄДРПОУ 37874947, отримувач - ГУК Харків обл/МТГ Дергачі/21081100.
Реквізити по сплаті судового збору: 
Отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» Дергачівський районний суд Харківської області.
Постанова може бути оскаржена особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня винесення постанови безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя В. С. Овсянніков