Справа № 602/644/26
Провадження № 3/602/251/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2026 р.        м. Ланівці
Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Наумчук В.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, -
в с т а н о в и в:
13 червня 2026 року о 16 год 01 хв в м. Ланівці по вул. Робітнича, буд. 3, Кременецького району Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував електросамокатом марки BISWIFT, без д.н.з, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820, ARLH-0143, результат огляду позитивний 1,99 проміле. Водій з результатом згідний. Від проходження огляду в найближчому медичному закладі водій відмовився. Від подальшого керування відсторонений. Тим самим, ОСОБА_1 порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху і вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Матеріали справи надійшли до Лановецького районного суду Тернопільської області 24.06.2026. 
Призначено судове засідання з розгляду справи про адміністративне правопорушення на 08.07.2026.
За клопотанням захисника, адвоката Радосюк О.І., судове засідання з розгляду справи відкладено на 22.07.2026.
В судове засідання ОСОБА_1 не прибув та не повідомив суд про причини неприбуття, хоч і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надійшло.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Радосюк О.І. пояснила, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, проте не заперечує факт керування транспортним засобом. Разом з тим, вважає, що ОСОБА_1 не було допущено жодного порушення правил дорожнього руху, які б могли б слугувати причиною для зупинки працівниками поліції, оскільки у матеріалах справи відсутні докази законності причини зупинки транспортного засобу. Зазначає, що незаконність зупинки зумовлює недопустимість отриманих у подальшому доказів. Просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п.2.9.а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до положень пункту 1.10 Правил дорожнього руху транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Електросамокат, у розумінні положень Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 №2956-IX є електричним двоколісним транспортним засобом, оснащеним виключно електричними тяговими двигунами, та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії, а відтак відповідає ознакам механічного транспортного засобу незалежно від показника потужності двигуна.
Отже, з урахуванням наведеного вище, за керування електросамокатом із порушенням правил ПДР настає передбачена законом відповідальність.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення від 13.06.2026 серії ЕПР1 № 692082 (а.с.1); результатами тестування на приладі Drager Alcotest 6820, ARLH-0143 на визначення стану алкогольного сп`яніння від 13.06.2026, результат якого становить 1.99 проміле, що підтверджує стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 (а.с.1); рапортом помічника чергового ВП № 1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області № 3376 від 13.06.2026 (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким ОСОБА_1 13.06.2026 о 16 год 15 хв направлено в КНП «Лановецька міська лікарня» (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатом якого ОСОБА_1 згоден (а.с.5); довідкою начальника ВП №1 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області майора поліції Чоловського М. (а.с.6); свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, чинним до 27 січня 2027 року (а.с.8); відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора із службового автомобіля поліцейського, що містяться на диску (а.с.16).
Перераховані вище докази зібрані у передбаченому законом порядку, не викликають сумніву щодо їх належності та допустимості, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Зокрема, зі змісту відеозаписів з відеореєстратора у службовому автомобілі поліцейського та нагрудних камер поліцейських, що містяться на диску, убачається, що у місці, дату та час, вказані у протоколі, ОСОБА_1 керував зазначеним у протоколі транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції. На відео не зафіксовано того, що поліцейський повідомив водію причину зупинки. При цьому, на відео не відображено і того, щоб ОСОБА_1 висловлював заперечення чи свою незгоду щодо законності його зупинки. У подальшому, у зв`язку з виявленими ознаками стану алкогольного сп`яніння, зокрема, запахом алкоголю з порожнини рота, поліцейський запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що водій погодився. Результат огляду із застосуванням спеціального технічного засобу – позитивний (1,99%), про що повідомлено водію. Останній погодився з результатом огляду та відмовився на пропозицію поліцейського проїхати у найближчий заклад охорони здоров`я для проведення медичного огляду.
Стосовно доводів захисника про зупинення поліцейськими ОСОБА_1 без законних підстав, суддя зауважує таке.
Питання законності причини зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а законодавчо встановлена заборона керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не перебуває у причинному зв`язку із правомірністю дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, чи були у поліцейського достатні підстави зупиняти транспортний засіб, чи виконав він свій обов`язок, щодо інформування водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» і чи погоджується водій із законністю зупинки транспортного засобу.
Відтак, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, суд вважає, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень, поваги до правил співжиття й запобіганню вчиненню нових правопорушень, до вказаної особи доцільне застосування адміністративного стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. 23, 130 ч. 1, 276, 283-285, 294 КУпАП, суддя,-
п о с т а н о в и в:
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.
У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу (34 000,00 грн) та витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Суддя: | | В.  НАУМЧУК