Справа № 154/2679/24  Провадження №33/802/838/26 | Головуючий у 1 інстанції:Кусік І. В.
| Доповідач: Гапончук  В. В.

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю
захисника Сабури С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 34 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір в у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.
Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12.07.2024 року об 11.30 год на автодорозі Р-15 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Рено Магнум, д.н.з. НОМЕР_1 та після ДТП за участю його транспортного засобу, вживав алкоголь (пиво), освідування на стан алкогольного сп`яніння проводилося за допомогою приладу «Драгер», з результатом 3,42 проміле, чим порушив п. 2.10 є ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Захисник Сабура С.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій перш за все просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 з 28.10.2024 перебуває на військовій службі, що унеможливлювало оскарження судового рішення. Проте, коли ОСОБА_1 отримав реальну можливість скористатися правничою допомогою, то без невиправданих зволікань була підготована апеляційна скарга.
По суті апеляційної скарги вважає, що висновок судді про визнання ОСОБА_1 винуватим ґрунтується на формальному прийнятті матеріалів поліції без належної перевірки їх допустимості та належності. Судом не враховано ряд порушень з боку працівників поліції, а саме: відсутність зафіксованого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння зі спливом 9 годин після ймовірного ДТП, формальне роз`яснення прав та обов`язків, передбачених законом. Крім того вказує про недоцільність позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом в умовах проходження ним військової служби, де керування автомобілем є вкрай необхідним.
В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, захисник Сабура С.О. не заперечувала щодо продовження судового розгляду за відсутності її довірителя, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 268 КпАП України.
Перевіривши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, заслухавши думку захисника, доходжу наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З аналізу норми вказаної статті вбачається, що обчислення строку апеляційного оскарження постанови судді закон пов`язує саме з днем прийняття оскарженої постанови.
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).
Посилання захисника Сабури С.О., що пропуск строку на апеляційне оскарження постанови зумовлено було непереборними обставинами, пов`язаними з проходженням ОСОБА_1 військової служби, апеляційний суд не може визнати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Як вбачається з матеріалів справи Канюк В.С. був поінформований про здійснення судового розгляду справи стосовно нього, був присутній в судовому засіданні 26.08.2024, згідно ордеру про надання правничої допомоги №1101676 від 19.08.2024 інтереси Канюка В.С. представляв захисник Кірносов О.О. В матеріалах справи наявна заява адвоката Кірносова О.О. від 19.08.2024 року про ознайомлення з матеріалами справи, тобто ОСОБА_1 володів інформацією про етапи розгляду справи та користувався правничою допомогою під час судового розгляду.
Важливим є той факт, що інформація щодо результату розгляду справи є загальнодоступною на офіційному сайті суду у якому здійснюється судовий розгляд, а сучасні функціонали запровадженні в судовій системі належним чином дають можливість учасникам судового розгляду будь-яким із зручних способів взяти участь у судовому засіданні або ж здійснювати комунікацію з судом. 
Разом з тим, в матеріалах справи наявна постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання постанови Володимир-Волинського міського суду від 26.08.2024 щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 68 000 гривень.
Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, при цьому, апеляційна скарга захисником Сабурою С.О. в інтересах ОСОБА_1 подана 08.08.2026 року, коли минуло майже 2 роки після постановлення оскарженої постанови судді, тобто поза межами строку, визначеного статтею 294 КпАП України, якою регламентовано порядок і строки оскарження рішень судді в справах про адміністративні правопорушення.
Під час судового розгляду в апеляційному суді поданого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження згаданої вище постанови захисник не навела будь-яких доводів чи доказів на підтвердження обставин існування поважних причин такого тривалого пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Відтак, апеляційний суд вважає, що причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді суду першої інстанції за встановлених на підставі матеріалів справи обставин не є поважними, оскільки учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а тому в цьому випадку захиснику слід відмовити в поновленні такого строку, з поверненням апеляційної скарги апелянту.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України,
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання захисника Сабури Світлани Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Володимир-Волинського міського  суду Волинської області від 26 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду      В.В. Гапончук