Справа № 542/1424/26
Провадження № 3/542/344/26

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

22 липня 2026 року селище Нові Санжари

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області - Гринь О.О., 
за участю:
секретаря судового засідання – Коркішко А.М., 
прокурора – Копитця О.О.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення і матеріали справи, додані до нього, щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Вільшана, Дергачівського району Харківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, неодруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої в ТОВ «Елеватор «Чиста Криниця» на посаді охоронця,

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 , будучи звільненою 16.03.2023 з посади молодшого інспектора відділу охорони державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановлення терміну декларування (до 01.04.2024), а саме лише о 09 год 49 хв 03.06.2025 подала на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (після звільнення), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 липня 2026 року справа розподілена судді Гринь О.О. (а.с. 30).
Прокурор у судовому засіданні, зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є доведеною та покарання слід обрати в межах санкції відповідної статті.
ОСОБА_1 , визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення та пояснила, що причиною несвоєчасного подання декларації, слугувала недостатня обізнаність антикорупційного законодавства.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пунктів 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частини першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, особи начальницького складу служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України.
Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VІІ цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою чотирнадцятою статті 45 цього Закону).
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, допущено не було.
Дослідивши матеріали додані до протоколу, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , яка будучи звільненою 16.03.2023 з посади молодшого інспектора відділу охорони державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» є суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», вбачається порушення норм антикорупційного законодавства недотримання вимог ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Зазначений висновок суду, підтверджується наступними доказами, які досліджені судом та не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення № 275 від 01 липня 2026 року (а.с. 1а – 3);
рапортом оперуповноваженого 1-го сектору (протидії корупції) УСР в Полтавській області ДСР Національної поліції України капітана поліції Артьома Кругляка від 01.07.2026 № 404, відповідно до якого зібрано матеріали відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, яке пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (а.с. 4);
письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких у період з 10.12.2021 по 16.03.2023 вона перебувала на посаді молодшого інспектора відділу охорони ДУПВК №64. З вимогами антикорупційного законодавства була ознайомлена. Причиною несвоєчасного подання декларації типу «Після звільнення» слугувала недостатня обізнаність антикорупційного законодавства (а.с. 5);
копією супровідного листа Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 23.03.2026 за вих. № 12100/02-2026 до Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про направлення для організації розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, матеріалів НАЗК від 13.03.2026 № 47-05/16276-26 щодо можливого порушення ОСОБА_1 вимог антикорупційного законодавства (а.с. 8);
копією листа Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції № 47-05/16276-26 від 13.03.2026 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до якого національним агентством встановлено, що серед інших осіб також ОСОБА_1 , несвоєчасно подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, для вжиття заходів з перевірки цих фактів та, у разі встановлення підстав, складення протоколів про адміністративні правопорушення з метою притягнення їх до адміністративної відповідальності згідно із частиною першою статті 172-6 КУпАП (а.с. 9 – 10);
повідомленням до Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 15/11-2/117-24 від 12.04.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 , яка працювала в державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)», 16.03.2023 звільнено з посади молодшого інспектора відділу охорони, та несвоєчасно подала щорічну декларацію за 2023 рік. Зазначене повідомлення отримано НАЗК 10.01.2025 за вх № 8745/0/07-25 (а.с. 11);
роздруківкою послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 04.06.2025, з якою вбачається, що вхід до системи НАЗК, створення, заповнення та подання щорічної декларації за 2023 рік здійснила 03.06.2025 (а.с. 13 – 16);
копією документа, що підтверджує ознайомлення суб`єкта декларування з основними вимогами Фінансового контролю, копію службової картки (а.с. 19, 20);
витягом з наказу Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» № 259/ОС-21 від 08.12.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 з 10.12.2021 призначено на посаду молодшого інспектора відділу охорони державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» (а.с. 21);
витяг з наказу Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» № 48/ОС-22 від 31.03.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 присвоєно чергове спеціальне звання (а.с. 22);
витягом з наказу Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» № 260/ОС-21 від 10.12.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 присвоєно перше спеціальне звання рядового та молодшого начальницького складу (а.с. 23);
витягом з наказу Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» № 259/ОС-21від 08.12.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 з 16.03.2023 звільнено з посади молодшого інспектора відділу охорони державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» (а.с. 24);
копією службової картки ОСОБА_1 (а.с. 25);
скріншотами з веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, відповідно до якого ОСОБА_1 лише о 09:49 год 03.06.2025 подала до Реєстру щорічну декларацію «особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік)» за 2023 рік (а.с. 26 – 28).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.12.2021 по 16.03.2023 працювала на посаді молодшого інспектора відділу охорони державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)», отже, є особою, на яку відповідно до п.п. «д » п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗК «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування та яка відповідно до ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» повинна була подати щорічну декларацію за 2023 рік до 1 квітня 2024 року.
З 1 січня 2024 року розпочався етап подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.
Граничним терміном подання декларації для ОСОБА_1 за 2023 рік було 31.03.2024.
Беззаперечним є встановлення факту того, що ОСОБА_1 не дотрималася встановленого терміну для подання щорічної декларації за 2023 рік, а саме до 01.04.2024, та несвоєчасно подала зазначену декларацію лише 03.06.2025.
При цьому, ОСОБА_1 достовірно була обізнана з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» та необхідністю подання щорічної декларації, про що свідчить її особистий підпис на листі ознайомлення з вимогами даного закону.
Жодних поважних причин несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 судом не встановлено та на підтвердження їх наявності жодних належних і допустимих доказів суду не надано.
Таким чином, суд вважає, що факт вчинення корупційного правопорушення, а саме несвоєчасного подання щорічної декларації, підтверджений доказами у справі, які є належним та допустимим, як кожен окремо, так і в їх сукупності.
Суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно ст. 33 КУпАП при призначенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст. 34 КУпАП, суд вважає чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст. 35КУпАП судом не встановлено.
Отже необхідним та достатні буде накладення на ОСОБА_1 штрафу в межах санкції частини 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 221, 251,252, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИЛА:
Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї стягнення, у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Повний текст постанови виготовлено 23.07.2026.

Суддя 
Новосанжарського районного суду 
Полтавської області О.О. Гринь