Справа № 755/8491/26
Провадження №: 3/755/3554/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" серпня 2026 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 30.05.2026 року близько 16 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру та фізичного характеру, стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме кричала, вдарила, чим могла завдати та завдала шкоди його психічному та фізичному здоров`ю в стані алкогольного сп`яніння, чим, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, враховуючи належне повідомлення учасників провадження, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи та те, що їх неявка не перешкоджає повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванню всіх обставин справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Так, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються поясненнями потерпілого, в якій останній повідомив орган поліції про вчинення щодо нього домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, зазначивши, що ОСОБА_1 , перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вчинила конфлікт, під час якого почала кричати, вдарила його по голові та руці.
Разом із тим наведені ним пояснення не спростовують встановлених судом обставин та не містять відомостей, які б свідчили про відсутність у її діях ознак адміністративного правопорушення, а тому оцінюються судом у сукупності з іншими доказами.
На підтвердження викладених обставин судом також досліджено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, винесений уповноваженим працівником поліції, який був застосований з метою негайного припинення домашнього насильства та забезпечення безпеки постраждалої особи.
Наведені докази є взаємоузгодженими, послідовними, отримані у передбаченому законом порядку, істотних суперечностей між собою не містять та у своїй сукупності підтверджують фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь- які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється судом за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування та інші діяння, що викликали у постраждалої особи побоювання за власну безпеку, емоційну невпевненість або завдали шкоди її психічному здоров`ю.
Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, повністю доведена, а її дії правильно кваліфіковані як умисне вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру.
Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь вини правопорушника, його особу, а також конкретні обставини справи.
Суд бере до уваги, що домашнє насильство є неприпустимою формою поведінки, яка посягає на гарантовані Конституцією України права людини на повагу до честі, гідності, психологічної недоторканності та безпечне сімейне середовище. Вчинення психологічного насильства щодо близької особи створює загрозу її психічному здоров`ю, негативно впливає на психологічний стан потерпілої та суперечить засадам сімейних відносин.
Обставин, що пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність у розумінні ст. 35 КУпАП, матеріали справи також не містять.
Разом із тим, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної
шкідливості, особу правопорушника та необхідність досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, суд приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу буде необхідним та достатнім для його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню ним нових адміністративних правопорушень.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП у разі постановлення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 23, 33, 35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною трєтьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на  ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі восьмидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: