ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/11803/26	Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І. 	
Провадження № 33/817/423/26 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 Купап 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2026 року,
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 21 травня 2026 року о 23:06 год. в м. Тернопіль по вул. Київська, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARHJ 0251 (повірка дійсна до 18.11.2026) та проведення такого огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2026 року, а провадження у справі закрити.
Посилається на те, що не було законних підстав для зупинки т/з.
Зазначає, що працівники поліції не довели належними та допустимими доказами порушення ним вимог ПДР України, які б давали підставу та причину зупинити його транспортний засіб.
Вважає, що самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №672178 від 21 травня 2026 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування ОСОБА_1 21 травня 2026 року о 23:06 год. в м.Тернопіль по вул. Київська, 7, транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARHJ 0251 (повірка дійсна до 18.11.2026) та проведення такого огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
З рапорта інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшого лейтенанта поліції Невідомського В. від 21 травня 2026 року вбачається, що 23:06 год. в м. Тернопіль по вул. Київській було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 ..
Вказано, що під час спілкування в даного водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Останньому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6820 ARHJ 0251 (повірка дійсна до 18.11.2026) та водій відмовився, також водій відмовився пройти огляд у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР в категоричній формі.
Відповідно до відеозапису камер поліцейських, під час патрулювання 21 травня 2026 року о 23:06 год. в м. Тернопіль по вул. Київська, 7, було зупинено т/з ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ..
Як стверджує відеозапис, під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції повідомили, що він керував т/з та при зміні напрямку руху не включив покажчик відповідного напрямку руху, не мав посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п 2.1. (а) та 9.2 (б), в зв`язку з чим водій був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде. Працівник поліції роз`яснив відповідальність останньому.
У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 травня 2026 року, відповідно до якого за результатом огляду у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Безпідставними є посилання апелянта на те, що не було законних підстав для зупинки т/з, оскільки з відеозапису вбачається, що під час патрулювання 21 травня 2026 року о 23:06 год. в м. Тернопіль по вул. Київська, 7, працівники поліції виявили автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по центрі дороги, водієм якого виявився ОСОБА_1 ..
У подальшому, під час спілкування з останнім працівники поліції повідомили, що він керував т/з та при зміні напрямку руху не включив покажчик відповідного напрямку руху, не мав посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п 2.1. (а) та 9.2 (б), в зв`язку з чим водій був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
Необґрунтованими є доводи апелянта, що самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.
Незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.
За невиконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, настає юридична відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як “причина зупинки транспортного засобу”. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.
Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував. 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2026 щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя