ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2026 року   Справа № 906/253/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Крейбух О.Г. ,  суддя Коломис В.В. 

при секретарі судового засідання Зенюковій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 24.07.2026 (повний текст - 28.07.2026) у справі №906/253/23 (суддя Кудряшова Ю.В.) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Відродження"
до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод"
про стягнення 4327365,33 грн

учасники не забезпечили явку своїх представників

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.07.2026 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Відродження" про заміну боржника у виконавчому провадженні (вх.№г.с.01-44/2246/26 від 10.06.2026) у справі №906/253/23. Замінено сторону виконавчого провадження (боржника) з примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області №906/253/23 виданого 06.07.2023, про стягнення з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Відродження" 3898945,69 грн - основного боргу, 352542,69 грн - пені, 21101,00 грн 3% річних, 54776,28 грн - інфляційних, а також 64910,48 грн - з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (10008, Житомирська обл., м.Житомир, вул.Святослава Ріхтера, будинок 38, код ЄДРПОУ 00375504) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" (10008, Житомирська обл., м.Житомир, вул.Святослава Ріхтера, будинок 38, код ЄДРПОУ 44095332).
Не погоджуючись з винесеною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
Доводи апелянта зводяться до того, що суд першої інстанції навів взаємовиключну хронологію: ВП №72415446 відкрито 03.08.2023, але нібито зупинено постановою від 24.03.2023, тобто більш ніж за чотири місяці до його відкриття. Крім того, в описовій частині зазначено, що наказ видано 06.06.2023, тоді як заява і резолютивна частина стосуються наказу від 06.07.2023. Ці суперечності стосуються не другорядних реквізитів, а самого існування, ідентифікації та процесуального стану виконавчого провадження, у якому здійснено заміну.
Суд не встановив, яка саме дата постанови про зупинення є правильною, не дослідив оригінал постанови і не пояснив, як юридично могло бути зупинено ще не відкрите провадження. Отже, факт наявності відкритого та незакінченого ВП визнано встановленим на підставі взаємовиключних даних
Апелянт зазначає, що суд не встановив належним чином конкретний виконавчий документ, стан виконавчого провадження, фактичний залишок заборгованості та склад невиконаних зобов`язань, а також не надав оцінки відповідним доказам і запереченням товариства. 
На думку апелянта, саме по собі придбання єдиного майнового комплексу та передбачене статтею 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» правонаступництво не звільняло суд від необхідності встановлення зазначених обставин. 
Крім того, апелянт посилається на порушення судом принципів диспозитивності, змагальності та розподілу тягаря доказування, а також вимог статей 86, 236 ГПК України щодо повноти дослідження доказів і мотивування судового рішення. 
У зв`язку з викладеним просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, а альтернативно - направити заяву на новий розгляд.
До апеляційної скарги апелянт долучив заяву про забезпечення позову на стадії апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Житомирської області від 24.07.2026 про заміну боржника у виконавчому провадженні №72415446.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.08.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 24.07.2026 у справі №906/253/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 17 серпня 2026 р. об 15:00. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м.Рівне, вул.Яворницького, 59, у залі судових засідань №4. Зобов`язано Господарський суд Житомирської області невідкладно надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду всі матеріали справи №906/253/23.
Ухвалою суду від 06.08.2026 задоволено заяву та забезпечено Товариству з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" - Мамедову Андрію Вагіфовичу участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
11.08.2026 матеріали справи №906/253/23 надійшли до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою суду від 12.08.2026 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" про забезпечення позову у справі №906/253/23.
14.08.2026 до суду через систему «Електронний суд» від Корольовського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшло клопотання у якому останній просить розглядати апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський лікеро-горілчаний комбінат» на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 24.07.2026 у справі №906/253/23 без участі представника відділу. Просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.
Ухвалою суду від 17.08.2026 задоволено заяву та забезпечено представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Відродження"- Грицику Андрію Вікторовичу участь в судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
17.08.2026 до суду через систему «Електронний суд» від ТОВ «Житомирський лікеро-горілчаний комбінат» надійшло клопотання, у якому заявник просить розглянути апеляційну скаргу у справі №906/253/23 без участі його представника. Представник Мамедов А.В. не може бути присутнім 17.08.2026 у зв`язку з оперативним залученням до чергування у складі мобільної вогневої групи ППО Добровольчого формування №3 Житомирської міської територіальної громади, що підтверджується відповідною довідкою. Участь у відеоконференції також неможлива через характер виконуваних завдань та обмеження щодо використання засобів зв`язку. Товариство зазначає, що його позиція повністю викладена у письмових процесуальних документах, не заперечує проти розгляду справи без участі представника та просить провести засідання на підставі наявних матеріалів.
17.08.2026 до суду через систему «Електронний суд» від апелянта надійшла письмова промова (письмові пояснення на підтримку апеляційної скарги) у якій апелянт наголошує, що суд першої інстанції визнав встановленим стан ВП №72415446 на підставі хронологічно взаємовиключних дат і не дослідив належну постанову про його зупинення; не усунув суперечність щодо дати наказу - 06.06.2023 чи 06.07.2023 - хоча від цього залежить ідентифікація виконавчого документа; не встановив точний залишок і склад невиконаного обов`язку після часткового виконання; не надав мотивованої відповіді на вирішальні заперечення апелянта, а загальне посилання на статтю 28 Закону про приватизацію використав замість перевірки конкретних процесуальних передумов заміни. Тому вважає, що висновок про заміну боржника зроблено до встановлення фактів, без яких така заміна не може бути законною. Це одночасно становить нез`ясування істотних обставин, недоведеність визнаних встановленими фактів, невідповідність висновків матеріалам справи та порушення процесуальних норм - підстави, прямо передбачені частиною першою статті 277 ГПК України. У зв`язку з цим апелянт просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, а за неможливості ухвалення нового рішення - направити заяву на новий розгляд до суду першої інстанції.
17.08.2026 до суду через систему «Електронний суд» від ТОВ «Агрофірма «Відродження» надійшла заява у якій заявник просить судове засідання у справі №906/253/23 проводити без участі представника ОСОБА_1 за наявними в справі документами. Проти задоволення апеляційної скарги заперечує. Доводи апеляційної скарги носять маніпулятивний та недобросовісний характер, будучи побудованими на перекручуванні фактичних обставин справи, та норм закону в цілях затягування виконання боргових зобов`язань. По своїй суті рішення судом прийнято правильно та законно. Просить відмовити ТОВ "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" в задоволенні скарги на рішення Господарського суду Житомирської області, залишивши рішення суду першої інстанції в силі та без змін.
У судове засідання суду апеляційної інстанції 17.08.2026 учасники не забезпечили явку своїх представників, хоч про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися у встановленому порядку.
Колегія суддів враховує, що представникам було забезпечено участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак останні подали клопотання про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на подані учасниками клопотання про розгляд справи без участі їх представників, враховуючи, що явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:
10.06.2026 через систему "Електронний суд" від ТОВ "Агрофірма "Відродження" надійшла заява, в якій заявник просить замінити сторону виконавчого провадження (боржника) з примусового виконання наказу №906/253/23, виданого Господарським судом Житомирської області 06.07.2023 про стягнення з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Відродження" 3898945,69 грн - основного боргу, 352542,69 грн - пені, 21101,00 грн 3% річних, 54776,28 грн - інфляційних, а також 64910,48 грн витрат по сплаті судового збору, з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод", код ЄДРПОУ 00375504, на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний завод", код ЄДРПОУ 44095332.
Заявник у заяві стверджував, що з 07.07.2025 ТОВ "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат", є повним правонаступником усіх майнових прав та обов`язків ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод", в тому числі і по відповідному виконавчому провадженню щодо примусового стягнення коштів на користь ТОВ "Агрофірма "Відродження", що відповідно потребує проведення заміни сторони виконавчого провадження, а саме боржника на його правонаступника. При цьому, річний строк, на який було зупинене виконавче провадження, закінчується 07.07.2026, що потребує вирішення питання заміни сторони виконавчого провадження.
ТОВ "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" подав до суду першої інстанції заяву із запереченнями проти заяви стягувача про заміну сторони виконавчого провадження та клопотання про відкладення розгляду заяви з підстав у ньому зазначених.
ТОВ "Агрофірма "Відродження" подало клопотання із запереченнями проти доводів ТОВ "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат".
Як вбачається із наявних у матеріалах справи доказів, рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.05.2023 у справі №906/253/23 стягнуто з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Відродження" 3898945,69 грн - основного боргу, 352542,69 грн - пені, 21101,00 грн 3% річних, 54776,28 грн - інфляційних, а також 64910,48 грн витрат по сплаті судового збору (з врахуванням ухвали про виправлення описки).
15.06.2023 додатковим рішенням Господарського суду Житомирської області заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Відродження" - адвоката Грицика А.В. (вх.№01-44/1718/23 від 23.05.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі №906/253/23 задоволено; стягнуто з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Відродження" - 40000,00 грн витрат по сплаті професійної правничої допомоги.
06.06.2023 на виконання рішення господарського суду від 02.05.2023 видано наказ.
26.07.2023 на виконання додаткового рішення господарського суду від 15.06.2023 видано наказ.
03.08.2023 Корольовський відділ державної виконавчої служби м.Житомир постановою ВП №72415446 відкрив виконавче провадження про примусове стягнення коштів з боржника.
24.03.2025 постановою державної виконавчої служби виконавче провадження зупинено у зв`язку із включенням боржника до переліку об`єктів малої приватизації на наступний період: до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації.
13.05.2025 між Регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях та ТОВ "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" було укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод", місцезнаходження якого Житомирська область, м.Житомир, вул.Святослава Ріхтера, 38 за результатами електронного аукціону.
Відповідно до п.2.1. вказаного договору, право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення цього договору та підписання акту приймання передачі об`єкта приватизації.
Згідно з п.3.1. зазначеного договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - ТОВ "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" є правонаступником усіх майнових прав та обов`язків ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" з дня засвідчення акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця.
04.07.2025 між Регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях та ТОВ "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат", складено Акт №13 приймання-передачі об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод", за адресою Житомирська область, м.Житомир, вул.Святослава Ріхтера, 38.
13.05.2026 листом №10-21-12947 ФДМУ надав відповідь на адвокатський запит про те, що наказом Регіонального відділення ФДМУ від 07.07.2025 №270 затверджено результати продажу єдиного майнового комплексу державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" та завершено його приватизацію.
Колегія суддів враховує, що згідно з положеннями ч.1 ст.52 ГПК України у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Як передбачено ст.334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Вирішувати питання про заміну сторони виконавчого провадження слід з урахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до ст.1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом ч.ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Отже, виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
На стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. 
Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст.334 ГПК України, з урахуванням підстав, визначених ст.52 цього Кодексу. 
У такому випадку приписи ст.334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом із положеннями ст.52 цього Кодексу. 
Наведений вище правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/617/17 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.03.2021 у справі №910/11030/18.
Отже, оскільки виконавче провадження ВП №72415446 було відкрито 03.08.2023 та на момент розгляду заяви не закінчене, питання заміни боржника належало вирішувати саме в порядку статті 334 ГПК України.
Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом за перевірки та надання оцінки доказам, наданим на обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону (висновок викладено в постановах Верховного Суду від 04.11.2020 у справі №922/817/18, від 14.12.2020 у справі №15/148-10-4045, від 02.04.2021 у справі №34/16, від 21.05.2021 у справі №922/1995/17).
Згідно з ч.2 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" приватизація об`єкта вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформлюється наказом відповідного органу приватизації.
Відповідно до ст.28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України. Правонаступництво щодо акцій (часток), придбаних у процесі приватизації, які належали державі (територіальній громаді) в майні суб`єктів підприємницької діяльності, створених за участю державних (комунальних) підприємств, підтверджується договором купівлі-продажу.
Аналіз статті 28 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" з огляду на її назву та зміст свідчить про те, що передбачене цієї нормою правонаступництво стосується саме осіб, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, тобто стосується саме покупця (власника) об`єкта приватизації, який в порядку правонаступництва і набуває майнових прав приватизованого підприємства. При цьому передбачене цією нормою правонаступництво хоча і є частковим, оскільки обмежується правом постійного користування земельною ділянкою, проте усі інші майнові права приватизованого підприємства передаються новому власнику в порядку правонаступництва у повному обсязі. Можливості правонаступництва майнових прав і обов`язків приватизованого підприємства іншою, ніж покупець (новий власник), особою зазначена спеціальна норма Закону не передбачає (правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 29.04.2021 у справі №908/1260/20, від 11.10.2023 у справі №904/9298/21, від 17.07.2024 у справі №916/3030/23, від 15.01.2025 у справі №902/884/21, від 16.01.2025 у справі №910/200/23, від 21.04.2025 у справі №902/1177/15).
Як підтверджено матеріалами справи, ТОВ "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" є правонаступником усіх майнових прав (крім права користування земельними ділянками) та обов`язків ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" з дня засвідчення акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця, що підтверджується договором купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод від 13.05.2025, укладеного між Регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях та ТОВ "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" та підписаним сторонами актом приймання-передачі об`єкта приватизації.
Матеріалами справи підтверджується на момент постановлення оскаржуваної ухвали наявність зупиненого виконавчого провадження №72415446 на примусове виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 02.05.2023 у справі №906/253/23, а доказів повного виконання судового рішення або погашення присудженої заборгованості матеріали справи не містили. Боржником за вказаним виконавчим провадженням являється ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод", права та обов`язки якого в силу укладеного договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації перейшло до ТОВ "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат".
Враховуючи наведене вище, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) з примусового виконання наказу №906/253/23 - з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод", код ЄДРПОУ 00375504, на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат", код ЄДРПОУ 44095332.
При цьому, зазначення в мотивувальній частині ухвали дати 24.03.2023 як дати постанови про зупинення виконавчого провадження є очевидною технічною опискою, сама наявність цієї технічної неточності не свідчить про відсутність або неналежне встановлення факту відкриття та подальшого зупинення виконавчого провадження.
Аналогічною є ситуація із зазначенням у описовій частині ухвали дати наказу - 06.06.2023 замість правильної дати 06.07.2023. Зі змісту заяви про заміну сторони виконавчого провадження та резолютивної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що предметом розгляду був наказ від 06.07.2023. Таким чином, вказана неточність міститься лише у викладенні обставин справи та не відображає змісту вирішеного судом питання.
Сам по собі факт наявності технічної неточності у описовій частині судового рішення не свідчить про порушення судом принципу диспозитивності, закріпленого статтею 14 ГПК України, та не є підставою для скасування судового рішення, якщо така неточність не вплинула на правильність вирішення питання по суті.
Подібний підхід застосовано Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 13.11.2025 у справі №924/671/24, в якій суд виходив із того, що помилкове зазначення дати у судовому рішенні, за умови можливості встановити правильну дату з інших його частин, саме по собі не свідчить про неправильне встановлення судом обставин справи.
Підсумовуючи встановлене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта про взаємовиключну хронологію виконавчого провадження спростовуються матеріалами справи, змістом заяви та резолютивної частини ухвали; доводи про невстановлення факту правонаступництва - матеріалами приватизації, договором купівлі-продажу та актом приймання-передачі; доводи про відсутність належного виконавчого провадження - матеріалами виконавчого провадження №72415446. Посилання апелянта на недослідження фактичного залишку заборгованості саме по собі не спростовує встановленого судом факту наявності невиконаного судового рішення, а доказів його повного виконання суду не надано.
Згідно з ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України") одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі "Гарсія Руїс проти Іспанії").
В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для її скасування, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.
Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за апеляційний перегляд ухвали покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський лікеро-горілчаний комбінат" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 24.07.2026 у справі №906/253/23 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 24.08.2026.

Головуючий суддя Саврій В.А. 

Суддя   Крейбух О.Г. 

Суддя   Коломис В.В.