ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
16.07.2026	Справа № 910/4129/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши 
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "САВВАТ" 
про ухвалення додаткового рішення 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САВВАТ" 
до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" 
про стягнення 1166995,03 грн

без виклику (повідомлення) учасників справи

Суть та рух справи
Товариство з обмеженою відповідальністю "САВВАТ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" про стягнення 1166995,03 грн, з яких: 620996,40 грн ?– основний борг, 92945,30 грн – 3% річних, 453053,33 грн – інфляційні втрати.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки продукції №258(1)20УК/53-121-01-20-09468 від 10.06.2020 в частині оплати.
У судовому засіданні 02.07.2026 суд оголосив скорочене рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково, стягнув з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САВВАТ" 620996,40 грн основного боргу, 453053,33 грн інфляційних втрат, 91363,03 грн 3% річних та 13984,95 грн судового збору.
06.07.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "САВВАТ" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу та докази на підтвердження понесення витрат. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ч.3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 09.07.2026 прийняв до розгляду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/4129/26, постановив здійснювати розгляд заяви без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними матеріалами, встановив відповідачу строк для надання до суду заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення до 15.07.2026.
13.07.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.
Позиція позивача.
У заяві про ухвалення додаткового позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмір 60000,00 грн.
В обґрунтування заяви позивач зазначає, що при ухваленні рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Позивач зазначає, для представництва інтересів позивача у даній справі між ТОВ "САВВАТ" та Адвокатом Шевченко Ксенією Юріївною було укладено Договір про надання правової допомоги № 26/02/26 від 26.02.2026 та Додаткову угоду до нього від 26.02.2026, копії яких додані до позовної заяви. Відповідно до п. 3.1. Додаткової угоди, сторони погодили гонорар адвоката за надання правової допомоги у розмірі 60 000,00 грн.
На виконання умов договору, між Адвокатом та Клієнтом складено та підписано Акт приймання-передачі наданих послуг від 03.07.2026 року, згідно з яким Адвокатом надано, а Клієнтом прийнято послуги з правової допомоги у повному обсязі на суму 60 000,00 грн. Детальний опис наданих послуг та розрахунок суми судових витрат позивач додав до заяви про ухвалення додаткового рішення.

Позиція відповідача.
У відзиві на позовну заяву відповідач просив зменшити заявлений розмір витрат правничої допомоги, у разі задоволення позовної заяви позивача, до мінімально можливого розміру та зазначав таке: 
- матеріали справи не містять детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також докази на їх підтвердження до позовної заяви не додані; 
- розмір витрат позивача на правничу допомогу не відповідає критеріям співмірності, реальності витрат та розумності їх розміру; 
- позов з вимогами про стягнення суми боргу, трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих на прострочене грошове зобов`язання, не є складним і не потребує значного часу виконання як юридичної, так і технічної роботи, оскільки не вимагає додаткового вивчення й аналізу законодавства України і судової практики. 
У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення відповідач додатково зазначив таке: 
- витрати з формування пакету доказів, копіювання та засвідчення документів, підготовки опису вкладення для направлення копій позову відповідачу, направлення позовної заяви відповідачу та до суду за наявності підсистеми "Електронний суд" взагалі не є необхідними; 
- заява про стягнення витрат на правничу допомогу не має юридичного характеру, складання і подання такої заяви не є наданням правової допомоги , у розумінні господарського процесуального законодавства та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 
- зазначені у пунктах 17 - 18 опису робіт (наданих послуг) роботи "Аналіз судового рішення, підготовка рекомендацій Клієнту" (вартість 3 000,00 грн) та інші витрати, пов`язані з наданням правової допомоги (телефонні переговори, листування тощо) (вартість 1 500,00 грн), враховуючи відсутність повного судового рішення, не мають юридичного характеру та не є наданням правової допомоги .
Крім того, відповідач зазначив, що за умов дефіциту потужності енергосистеми України, стягнення з державного підприємства, як основного суб`єкта генерації електроенергії в країні, надмірних сум "витрат на правничу допомогу" за відсутності належного підтвердження їх понесення позивачем, є безпідставним та таким, що не відповідає принципам справедливості, пропорційності та верховенства права.
Обставини, встановлені судом. Норми права, які застосував суд, ухвалюючи додаткове рішення. Оцінка аргументів, наведених учасниками справи.
Згідно із ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частинами 1, 2 ст.124 ГПК разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Позивач у позовній заві зазначив, окрім сплаченого судового збору ним очікується понесення витрат на правову допомогу, а саме послуг адвоката в розмірі 60000,00 грн після підписання сторонами акту виконаних робіт.
Отже, позивач дотримався вимог, передбачених ч.1 ст.124 ГПК.
Частиною 8 ст.129 ГПК передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:
- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;
- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у cправі № 922/4022/20.
При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.
Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 19.06.2026 у справі № 910/2163/24.
До позовної заяви позивачем додані Договір про надання правової допомоги № 26/02/26 від 26.02.2026 та Додаткова угоду до нього від 26.02.2026.
У відповіді на відзив позивач зазначав, що ним надано належні докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої допомоги, додаткова угода, (де зазначено, що оплата послуг здійснюється шляхом перерахуванням коштів в розмірі 100 % після винесення судового рішення).
В той же час, до заяви про ухвалення додаткового рішення позивач долучив: акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), розрахунок судових витрат, платіжну інструкцію № 8 від 03.07.2026 на суму 60 000,00 грн. 
Однак, суд зазначає, що до закінчення судових дебатів у цій справі позивач ні усно, ні письмово не робив заяви про намір подання інших (додаткових) понесення витрат на правничу допомогу, ніж ті, що додані до позовної заяви.
З огляду на це, оскільки позивач не дотримався порядку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України, суд не здійснює перевірку наданих позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу та не надає їм оцінку.
Частиною 2 статті 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (такий правовий висновок викладено в пункті 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач долучив до позовної заяви Договір про надання правової допомоги № 26/02/26 від 26.02.2026, Додаткову угоду до договору від 26.02.2026, ордер серії СВ № 1167444.
Так, 26.02.2026 між позивачем та адвокатом Шевченко Ксенією Юріївною укладено договір про надання правової допомоги № 26/02/26 (далі – договір), відповідно до п. 2.1 якого адвокат зобов`язується надати клієнту необхідну правову допомогу, а клієнт зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити послуги адвоката у порядку, передбаченому даним договором.
Згідно з п. 4.1 договору гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється окремою Додатковою угодою до цього договору.
26.02.2026 між позивачем та адвокатом Шевченко Ксенією Юріївною укладено додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до п. 2.1 якої на виконання та у відповідності до умов договору про надання правової допомоги сторони домовились, що адвокат надає клієнту наступну правову допомогу: представництво у судах першої, апеляційної, касаційної інстанцій, інших органах установах та організаціях як того вимагатиме обсяг правової допомоги в рамках судового спору про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за контрактом поставки № 258(1 )20УК/53-121-01-20-09468 від 10.06.2020.
Згідно з п. 3.1 додаткової угоди № 1 до договору сторони домовились, що за надання послуг, передбачених даною додатковою угодою клієнт сплачує адвокату гонорар у сумі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень.
Оплата за послуги здійснюється шляхом перерахування 100% оплати після винесення судового рішення (п. 3.2 додаткової угоди № 1 до договору).
Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
За приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач заявив про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, вказавши на те, що розмір витрат позивача на правничу допомогу не відповідає критеріям співмірності, реальності витрат та розумності їх розміру.
З матеріалів справи вбачається, що сторонами договору визначено гонорар у фіксованому розмірі.
У даному випадку суд враховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, згідно із якою фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Оскільки позивач погодила з адвокатом фіксований розмір його гонорару, то ненадання детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) із зазначенням того, скільки годин адвокат витратив на вчинення тієї чи іншої процесуальної дії чи складення документу, не має правового значення для вирішення питання про компенсацію понесених витрат на правничу допомогу (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2026 року у справі № 367/4064/21).
Обставини щодо реальності надання адвокатом Шевченко К.Ю. правової допомоги позивачу підтверджуються матеріалами справи, зокрема, подання позовної заяви, усіх заяв та клопотань, участь в судових засіданнях у справі № 910/4129/26.
В той же час, суд зазначає, що зі змісту п. 2.1 додаткової угоди № 1 до договору вбачається, що гонорар адвоката в розмірі 60000,00 грн охоплює надання правової допомоги не лише у суді першої інстанції, оскільки сторони визначили, що відповідно до додаткової угоди № 1 адвокат здійснює представництво у судах першої, апеляційної, касаційної інстанцій, інших органах установах та організаціях як того вимагатиме обсяг правової допомоги в рамках судового спору про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за контрактом поставки № 258(1 )20УК/53-121-01-20-09468 від 10.06.2020.
Отже, оскільки судом вирішується питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції, то відповідно не підлягає покладенню на відповідача уся сума у розмірі 60000,00 грн.
Крім того, суд враховує доводи відповідача про те, що спір у цій справі не є складним, стосується стягнення боргу за однією видатковою накладною, обсяг поданих позивачем доказів не є значним.
Зважаючи на вищенаведені обставини, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 129 ГПК України, керуючись статтями 2, 123, 126, 129 ГПК України, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, суд дійшов висновку, що обґрунтованим, розумним та співмірним є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.
Разом з тим, оскільки позовні вимоги задоволено частково, то відповідно розмір витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача становить 19972,88 грн.
В іншій частині заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суд відмовляє.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "САВВАТ" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд.3, ідентифікаційний код 24584661) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, буд.133, ідентифікаційний код 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САВВАТ" (03048, м. Київ, вул. Пулюя Івана, буд.5, ідентифікаційний код 43326682) витрати на правову допомогу у сумі 19972,88 грн.
3. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "САВВАТ" про ухвалення додаткового рішення - відмовити.
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення складено: 16.07.2026.

Суддя С.О. Турчин