Справа № 680/423/26
№2/680/468/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2026 року      селище Нова Ушиця
Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Яцини О.І.,
розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в сумі 14531,77 гривень.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 жовтня 2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою укладено договір № 1147549 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Кредитний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту, що опублікований в особистому кабінеті відповідачки на веб-сайті www.credit7.ua, підписаний електронним підписом та акцептований відповідачкою, 15.10.2020 року 14:52:41, (шляхом одноразового ідентифікатора у виді коду) з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України.
Відповідачка здійснила всі необхідні дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки (поточний/картковий рахунок НОМЕР_1 , вказаний відповідачкою), на рахунок якої в подальшому перераховано грошові кошти у розмірі 3600 грн.
На умовах кредитного договору (розділу 1) кредитодавець надав відповідачці грошові кошти в розмірі 3600 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідачка зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.
Кредит видавався строком на 30 днів, шляхом перерахування (через послуги переказу) кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачкою, що підтверджується документом отриманим від ТОВ «Універсальні платіжні рішення», сервіс онлайн платежів «IPAY.UA».
В порушення вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідачки утворилася заборгованість за кредитним договором.
22 лютого 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу №015-220221, згідно із яким та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до відповідачки, за договором №1147549 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15 жовтня 2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 3772.
В подальшому, 21 жовтня 2024 року ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу №20240821/2, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» отримало право грошової вимоги та набуло статусу нового кредитора що до боржників ТОВ «Сіроко Фінанс», в тому числі й до відповідачки за договором №1147549 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15 жовтня 2020 року, порядковий номер згідно із реєстром прав вимоги 23.
Станом на 01 червня 2026 року заборгованість відповідачки перед позивачем становить 14531,77 грн., з них заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) – 3600,00 грн.; заборгованість по процентам за користування – 9234,00 грн; заборгованість за пенею та штрафами – 0,00 грн; інфляційне збільшення – 1697,77 грн.
Тому просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати по справі.
Ухвалою судді від 10 червня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без виклику сторін.
Представник позивача зазначив у позовній заяві клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідачка повідомлена про розгляд справи належним чином, відзиву до суду не направила.
Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні спірні правовідносини.
Так, 15 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачкою в електронній формі (шляхом його підписання відповідачкою електронним підписом) було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1147549 від 15 жовтня 2020 року, відповідно до якого відповідачка отримала у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку позичальниці з реквізитами № НОМЕР_1  кредит у розмірі 3600 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом, розмір яких залежить від фактичного виконання позичальником умов договору. Так, знижена процентна ставка становить 0,95% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (346,75% річних) і застосовується в межах строку надання кредиту, якщо в цей строк позичальник здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, вказаною у Графіку платежів. Стандартна процентна ставка складає 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (693,50% річних) і застосовується в межах строку кредиту, якщо позичальник не виконав умови для застосування зниженої процентної ставки. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених у розділі 4 цього договору, згідно з яким у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін та за умови, що заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн (включно) позичальник може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту шляхом укладення додаткової угоди до договору (п. 4.1) (а.с. 8-11).
Графіком платежів за договором доведено до відома відповідачці інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (а.с.11 на звороті).
14 листопада 2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою в електронній формі (шляхом його підписання відповідачкою електронним підписом) було укладено додатковий договір до договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 1147549 від 15 жовтня 2020 року, згідно з яким у зв`язку з неможливістю у повному обсязі у встановлений строк виконання позичальником зобов`язань за договором строк користування кредитом за ініціативою останньої було продовжено до 15 грудня 2020 року відповідно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 12).
Із листа сервісу онлайн платежів iPay.ua за вих. № 1-1609 від 16 вересня 2025 року видно, що відповідно до договору на переказ коштів ФК-19/03-21 від 12 березня 2019 року, укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Лінеура Україна», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1  в сумі 3600 грн (а.с.31).
22 лютого 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу № 015-220221, відповідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату, а ТОВ «Сіроко Фінанс» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.13-18).
Відповідно до витягу з акту прийому-прийняття реєстру прав вимоги № 015-220221/01 від 22 лютого 2021 року (Додаткова угода № 2 до Договору факторингу № 015-220221 від 22 лютого 2021 року) ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «Сіроко Фінанс» право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 1147549(а.с.28, 29).
Відповідно до Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу № 015-220221 від 22 лютого 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Сіроко Фінанс» погодили суму фінансування оплати та відступлення прав грошової вимоги до договору факторингу (а.с.19).
21 жовтня 2024 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу № 20241021/2, відповідно умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» приймає належні ТОВ «Сіроко Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.20-24).
Відповідно до реєстру прав вимоги № 20241021/2 від 21 жовтня 2024 року від ТОВ «Сіроко Фінанс» до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 1147549 на загальну суму 12834,00 грн.
Згідно із детальним розрахунком заборгованості, наданого ТОВ «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф», станом на 01 червня 2026 року відповідачка має заборгованість за договором № 1147549 у розмірі 14531,77 грн., з них заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) – 3600,00 грн.; заборгованість по процентам за користування – 9234,00 грн; заборгованість за пенею та штрафами – 0,00 грн; інфляційне збільшення – 1697,77 грн (за період з 16 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року) (а.с.32-34).
13 березня 2025 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» надіслало відповідачці повідомлення про відступлення прав вимоги за договором про надання коштів у позику № 1147549 (а.с.35).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором,а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.
Електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.
Закон України «Про електронну комерцію» (надалі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частиною 12 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано.
Наданий позивачем розрахунок суми інфляційного збільшення відповідає вимогам ч. 2 ст. 625 та п. 18 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України.
В свою чергу відповідачка не надала в судове засідання доказів, які б підтверджували хоча б часткове належне виконання нею зобов`язань, взятих перед первісним кредитором, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
Беручи до уваги те, що відповідачка належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв`язку з чим вважається такою, що прострочила виконання зобов`язання, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим.
Отже, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки, на користь позивача суму боргу за кредитним договором у розмірі 14531,77 грн, тобто в межах заявлених позовних вимог.
При розподілі судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2662,40 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 100 %).
Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку.
На підтвердження витрат правничої допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги № 211100023 від 29 травня 2026 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» та адвокатом Бачинським О.М., розрахунком суми судових витрат, акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 29 травня 2026 року, платіжну інструкцію від 03 червня 2026 року № 3080, рахунок №1 від 29 травня 2026 року, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 7000 грн.
Згідно із положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
В свою чергу при встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).
Отже, згідно зі ст. 137 ЦПК України, ураховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, співмірність даних витрат, які на думку суду є завищеними, тому суд вважає такими, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн, які слід стягнути з відповідачки на користь позивача.
Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» (реквізити Позивача: Код ЄДРПОУ 42655697, IBAN НОМЕР_3 відкритий в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», МФО банку 380634) заборгованість за Договором № 1147549 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15 жовтня 2020 року в розмірі 14531 (чотирнадцять тисяч п`ятсот тридцять одну) гривню 77 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» витрати на правову допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф», місцезнаходження: м. Львів, вул. С. Бандери, 87, оф. 54, код ЄДРПОУ - 42655697.
Відповідачка: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 . 

Суддя   О.  І.  Яцина