печерський районний суд міста києва
Справа № 757/55329/25-п 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2026 року м. Київ 

Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Соловйова О.Л., 
секретаря судового засідання Дарієнко Д.В.,
розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
06.11.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №489375 від 21.10.2025, відповідно до якого 20.10.2025 о 23:20год у м. Києві по бул. Міхновського, 33А, водій ОСОБА_1 керував електросамокатом з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя; звужені зіниці, що не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно висновку лікаря-нарколога №005359 ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, не вжив заходів щодо здачі біологічної речовини, чим порушив п.2.5 ПДР України - Відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані, за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Судовий розгляд вказаного протоколу неодноразово переносився за об`єктивних причин. 31.07.2026 в судовому засіданні ОСОБА_1 навів правову позицію за змістом якої заперечив свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки хворіє на цукровий діабет, що за певних умов унеможливило здачу біологічного середовища на вимогу лікаря. Наполягав на альтернативному обстеженні, або шляхом здачі інших середовий (кров, слини, тощо), що у порушення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зроблено не було. ОСОБА_1 , неодноразово заявляв, що він не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння.
Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали клопотання про закриття провадження, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
При цьому, за положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена, у тому числі, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №489375 від 21.10.2025, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, поліцейським додано:
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №005359 від 21.10.2025, згідно із яким за результатами проведеного 20.10.2025 о 23 год 58 хв огляду ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду;
- рапорт поліцейського взводу №1 роти № 3 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП Приліпко Віталія від 15.05.2023;
- довідка щодо належності електросамокату до ТЗ;
- СD-диск із відеозаписом події.
Дослідивши CD-диск, судом установлено, що поліцейським було направлено ОСОБА_1 до медичного закладу Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №10» для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. У медичному закладі ОСОБА_1 було запропоновано здати зразок сечі, що виявилось неможливим за фізіологічних причин пов`язаних із хворобою на цукровий діабет. При цьому на вказаному відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння, жодного разу не відмовлявся від такого огляду.
Згідно із ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмови від проходження огляду крім ст. 266 КУпАП, також закріплено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція №1452/735).
Відповідно до п. 12, 13 розділу III Інструкції №1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Відповідно до п. 1.1 розділу 1 методичних рекомендацій «Порядку відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій», узгодженого Директором Департаменту розвитку медичної допомоги МОЗ України від 18.01.2011, вбачається, що матеріалом для дослідження можуть бути кров, слина та сеча.
Пунктами 1.1.1, 1.1.2 та 1.1.3 розділу 1 вказаних методичних рекомендацій визначено правила відбору зразків крові, слини та сечі.
Пунктом 1.1.3 розділу 1 методичних рекомендацій визначено, що особа, яку обстежують, збирає не менш 100 мл сечі у виданий посуд. Для дослідження на алкоголь потрібно 20 мл сечі, на наркотичні, психотропні та лікарські засоби - не менше 80 мл. При неможливості здати достатній об`єм сечі, обстежуваний повинен на пункті відбору зразків сечі випити приблизно 1 л води і протягом 3 годин забезпечити здачу необхідної кількості сечі.
Як вбачається із відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не зміг здати достатній об`єм сечі. Разом із тим він не відмовлявся від проходження огляду, пропонував відібрати у нього кров для дослідження.
Проте, у порушення законодавчо закріпленої процедури, ОСОБА_1 не запропоновано здати інше біологічне середовище, зокрема, кров, слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, та безпідставно зазначено про відмову останньої від повного медичного огляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно із ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Незважаючи на те, що приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).
Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні ст. 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року, заява № 39598/03, п. 65). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», заява № 16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Отже, будь-якої інформації про проведення огляду водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку , а також відмови останньої пройти огляд в закладі охорони здоров`я відеозапис не містить, інші належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні, а отже, враховуючи, що докази мають бути беззаперечними, належними та допустимими, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП України, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 130, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, Конституцією України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 КУпАП України до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя          О. Соловйов