Справа № 503/1493/26
Провадження №3/503/678/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення  ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця за мобілізацією військової частини  НОМЕР_2 , на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони 4 батальйону безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172^11 КУпАП,

встановив:
01 вересня 2026 року близько 08:00 години в місці тимчасового розташування взводу охорони 4 батальйону безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , заступником командира 4 батальйону безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_2 лейтенантом ОСОБА_2 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 , а 02.09.2026 року близько 08:00 години солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся до тимчасового місця розташування взводу охорони 4 батальйону безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , при цьому документів, які б підтверджували законність відсутності на службі в період з 08:00 години 01.09.2026 до 08:00 години 02.09.2026 року солдат ОСОБА_1 не надав, пояснивши, що самовільно залишив тимчасове розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з тим, що для вирішення особистих питань Він терміново поїхав в АДРЕСА_2 . Таким чином солдат ОСОБА_1 , у порушення ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 01.09.2026 року близько 08:00 години самовільно залишив місце тимчасового розташування взводу охорони 4 батальйону безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , та був відсутнім на військовій на військовій службі до 08:00 02.09.2026 року (1 доба), чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172^11 КУпАП.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, з врахуванням скороченого строку розгляду справ даної категорії – протягом доби, передбаченого ч.2 ст. 277 КУпАП, у відповідності до вимог ст. 277^2 КУпАП і Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, єдиним можливим способом – шляхом надіслання судових повісток про виклик на номер його телефону зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОДОП № 642 від 04.09.2026 року (а.с.1), який підписано ОСОБА_1 , без яких-небудь зауважень щодо викладених в ньому обставин, зокрема правильності зазначення номеру його контактного телефону, про що свідчить довідка від 13.09.2026 року про доставку SMS. Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило. При цьому, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 04.09.2026 року (а.с.15) про розгляд справи про адміністративне правопорушення без його участі, в якій також зазначив, що свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнає повністю та просив суворо його не карати. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та отриманими доказами, а саме протоколом серії ОДОП № 642 від 04.09.2026 року про військове адміністративне правопорушення (а.с.1-3), який підписаний  ОСОБА_1  безжодних заперечень останнього щодо викладених в ньому обставин та із зазначенням у графі пояснень про визнання своєї вини; копією довідки доповіді тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_3 від 03.09.2026 року за № 1038/15401 (а.с.10) щодо виявлення під час ранкової перевірки 01.09.2026 року факту відсутності солдата ОСОБА_1 ; копією довідки доповіді тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_3 від 03.09.2026 року за № 1038/15402 (а.с.11) щодо виявлення 02.09.2026 року факту повернення солдата ОСОБА_1 після самовільного залишення пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 ; а також письмовим поясненням самого ОСОБА_1 від 04.09.2026 року (а.с.7), в якому останній пояснив, що вирішив одружитись в м. Одеса, але з питанням щодо надання вихідного дня до командирів не звертався, оскільки думав, що його не відпустять, тому після служби ввечері 31.08.2026 поїхав потягом до м. Одеси для реєстрації шлюбу 01.09.2026, відтак не прибув на ранкову перевірку у в/ч НОМЕР_2 , при цьому йому неодноразово телефонував командир, але Він не відповідав на ці дзвінки, а після реєстрації шлюбу 01.09.2026 ввечері близько 21:00 години прибув до місця тимчасового мешкання в АДРЕСА_2 і подзвонив командиру доповівши, що готовий повернутися на службу, а вранці 02.09.2026 року о 08:00 годині прибув на ранкову перевірку у свій підрозділ в/ч НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 для продовження служби. Водночас із цим відзначив, що свою вину визнає і просить суворо не карати.
Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.
Відтак суд вважає вище наведене письмове пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допустимим, належним, достатнім і достовірним доказом, внаслідок узгодженості його внутрішнього змісту та відсутності суперечностей між ним та протоколом, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.
Частиною 3 ст. 172^11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року № 1932-XII, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженого Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-IX оголошено проведення загальної мобілізації.
Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172^11 КУпАП.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 року № 469/2024, від 28.10.2024 року № 740/2024, від 14.01.2025 року № 26/2025, від 15.04.2025 року № 235/2025, від 14.07.2025 року № 478/2025, від 20.10.2025 року № 793/2025, від 12.01.2026 року № 40/2026, від 27.04.2026 року № 342/26 та від 13.07.2026 року № 596/2026, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX, від 23.07.2024 року № 3891-IX, від 29.10.2024 року № 4024-IX, від 15.01.2025 року № 4220-IX, від 16.04.2025 року № 4356-IX, від 15.07.2025 року № 4524-IX, від 21.10.2025 року 4643-IX, від 14.01.2026 року № 4757-IX, від 28.04.2026 року № 4857-ІХ та від 14.07.2026 року № 4928-IX.
При цьому, згідно службової характеристики (а.с.13), за місцем військової служби ОСОБА_1 зарекомендував себе посередньо.
При цьому, згідно запису у графі «8. Дані про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності» згаданого протоколу серії ОДОП № 642 від 04.09.2026 року про військове адміністративне правопорушення (а.с.1-3) зазначено, що зі слів (за змістом мається на увазі ОСОБА_1 ) не притягувався.
Згідно змісту копії витягу із наказу від 28.04.2026 року № 118/НСТ (а.с.12) солдат ОСОБА_1 отримує грошове забезпечення військовослужбовця, що на думку суду підтверджує забезпечення останньому відповідного майнового стану.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини – воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.
Крім цього, згідно вимог ст. 40^1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, становить 605,60 грн.
Керуючись ст. 15, 23-24, 27, 33-35, 40^1, 172^11 ч.3, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172^11 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8670 (вісім тисяч шістсот сімдесят) грн. 
Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя          Д.В. Вороненко