Справа № 504/3975/26
Номер провадження 1-кп/504/630/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2026 року | с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:
у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , 
прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 
розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №22026160000000447 від 14.08.2026 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працює прибиральником в палаці урочистих подій, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 436-2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 у невстановлений судом час, але не пізніше 12.07.2025, на виконання свого злочинного умислу, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про здійснення російською федерацією (далі рф) збройної агресії проти України, розпочатої у 2014 році, а також про відкритий воєнний напад рф на Україну, розпочатий 24.02.2022, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи умисел на виправдовування збройної агресії рф проти України, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування збройної агресії рф проти України, використовуючи належний їй електронний пристрій, підключений до мережі Інтернет, за допомогою якого вона була зареєстрована та авторизована в сервісі випадкового відеоспілкування т.зв. «чат-рулетка» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » як «ОСОБА_13», вступила у спілкування із користувачем зазначеного сервісу громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зафіксована на відеозаписі під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_12» (8,1 тис. переглядів), який опублікований ІНФОРМАЦІЯ_4 , за посиланням: ( ІНФОРМАЦІЯ_5 на відеохостингу «YouTube» на каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », а саме здійснила висловлювання в яких містилися виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, з наступним змістом (мовою оригіналу):
- ОСОБА_5 - ну а что делают российские войска не территории Украины, сели они не агрессоры?
- ОСОБА_3 - хм, они завоёвывают свои земли.
- ОСОБА_5 - а как можно завоёвывать свои земли?
- ОСОБА_3 - вот, так, можно. Когда-то это была российская империя.
- ОСОБА_5 - а они какое отношение к российской Империи имеют?
- ОСОБА_6 - самое прямое.
- ОСОБА_5 - ну, на пример, потом был советский Союз. Советский Союз отказался от преемственности российской Империи. 
- ОСОБА_3 - ну хорошо, в советском союзе были все равны и наши земли принадлежали Советскому Союзу . У нас была советская республика.
- ОСОБА_5 - ну мы же подписали мирные договора с российской федерацией о дружбе и сотрудничестве, в которых признали суверенитет друг друга и территории друг друга в существующих границах.
- ОСОБА_6 - нет, не подписали.
- ОСОБА_5 - подписали, девяносто восьмом году. Ну почитайте, «договор о дружбе и сотрудничестве».
??- ОСОБА_6 - не подписали, не дописали, еще пока границ у нас пока не
существует.
- ОСОБА_5 - да как можно с русскими нормально жить, после того, они творят в Украине, как с ними можно нормально жить?
- ОСОБА_6 - да нормально, ничего они не творят!
- ОСОБА_5 - а кто это творит! Город Бахмут, что случилось с Бахмутом!
- Северная Салтовка, что случилось с Северной Салтовкой? Я вас спрашиваю, как жительницы Харькова, вы жили тогда в Харькове, что случилось с Северной Салтовкой , я слушаю вас?
- ОСОБА_6 - Северная Салтовка - рассказываю, не хер было ставить крупнокалиберные пулемёты на крыши домов! И тогда бы танки туда ни.
- ОСОБА_5 - а для чего ставили - это чтобы обороняться от агрессора. И что, Украине уже и обороняться нельзя? Ну вы даете, я извиняюсь! Да я удивлён, я шокирован, я возмущён! Хорошо, а как вы видите мир с россией? Вот смотрите, они предложили нам свои условия, нам соглашаться на их условия?
- ОСОБА_3 - соглашаться.
- ОСОБА_5 - то есть отдавать им почти двадцать процентов земли, да?
- ОСОБА_6 - ну так а шо, нахрена она нам нужна! Виноваты сами!
- ОСОБА_5 - сами, то это все сделали украинцы.
- ОСОБА_5 - послушайте, а чьи ракеты летят над вашей Одессой?
- ОСОБА_6 - ракеты разные, и украинские летают
- ОСОБА_5 - и украинские над Одессой?
- ОСОБА_3 - ну конечно, ПВО же у нас есть
- ОСОБА_5 - а ПВО чем занимается - сбивает ракеты агрессора
- ОСОБА_3 - збивает ракеты, да, которые потом падают нам на голову.
- ОСОБА_5 - ну правильно! Но ракеты то летят куда?
- ОСОБА_6 - ну ракеты летят туда, куда надо делят.. По стратегическим объектам.
- ОСОБА_5 - а, то есть вы поддерживаете то, что сейчас творит россия в Украине, да, правильно понимаю?
- ОСОБА_12 ничего россия не творит с Украиной
В подальшому, ОСОБА_3 , діючи повторно, у невстановлений судом час, але не пізніше 19.08.2025, на виконання свого злочинного умислу, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про здійснення рф збройної агресії проти України, розпочатої у 2014 році, а також про відкритий воєнний напад російської федерації на Україну, розпочатий 24.02.2022, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи умисел на виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, використовуючи належний їй електронний пристрій, підключений до мережі Інтернет, за допомогою якого вона була зареєстрована та авторизована в сервісі випадкового відеоспілкування т.зв. «чат-рулетка» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » як « ОСОБА_13 », повторно вступила у спілкування із користувачем зазначеного сервісу громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зафіксована на відеозаписі під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_13» (6,9 тис. переглядів), який опублікований ІНФОРМАЦІЯ_7 , за ІНФОРМАЦІЯ_8 ); розміщена на відеохостингу «YouTube» на каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », а саме здійснила висловлювання в яких містилися виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, з наступним змістом (мовою оригіналу):
- ОСОБА_5 вы сами в Харькове живете, да, в основном?
- ОСОБА_3 - нет, я, в основном в Одессе живу, я родилась в Харкове, а живу я в Одессе.
- ОСОБА_5 - ну что вы думате, переговоры будут сейчас какие-то, что-то решат?
- ОСОБА_15 - ну, вроде, пятнадцатого числа будет решать что-то будет, вроде на Аляске будут собираться, переговариваться.
- ОСОБА_5 - сами думаете, что о войне, кто виноват, что делать?
- ОСОБА_3 - кто в этой войне - Украина виновата! Не фиг было выпендриваться. Ну, понятно дело, дурачков, понимаєте, подначивали, ну давай-давай. Да ниче эти русские не сделают, да нифига они не сделают! Пошли-ка еще давай Медведя.
- ОСОБА_5 - вы точно из Одессы?
- ОСОБА_6 - я точно из Одессы.
Надалі, ОСОБА_3 , діючи повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.10.2025, на виконання свого злочинного умислу, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про здійснення рф збройної агресії проти України, розпочатої у 2014 році, а також про відкритий воєнний напад Російської Федерації на Україну, розпочатий 24.02.2022, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, маючи умисел на виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування та заперечення збройної агресії рф проти України, використовуючи належний їй електронний пристрій, підключений до мережі Інтернет, за допомогою якого вона була зареєстрована та авторизована в сервісі випадкового відеоспілкування т.зв. «чат-рулетка» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » як « ОСОБА_13 », повторно вступила у спілкування із користувачем зазначеного сервісу громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зафіксована на відеозаписі під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_14» (22 тис. переглядів), який опублікований ІНФОРМАЦІЯ_9 , за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_10 та розміщена відеохостингу «YouTube» на каналі під назвою « ОСОБА_17 », а саме здійснила висловлювання в яких містилися виправдовування заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, з наступним змістом (мовою оригіналу): -
ОСОБА_3 - причём здесь они. Они на нас не нападали! Кто на вас
- ОСОБА_5 - так, а что войска делают российские в Украине?
- ОСОБА_3 - ну они войну вам объявили?
- ОСОБА_5 - так войска, а зачем, агрессия, послушайте! Агрессия может осуществляться...
- ОСОБА_3 - У них специальная военная операция! Они не объявили войну Украине! Вы объявили войну россии?
- ОСОБА_5 - это называется акт агрессии. Это агрессивное вторжение. Они пересекли границу суверенного государства - это тоже самое! - ОСОБА_3 - нет, это не тоже самое.
- ОСОБА_5 - Как вы видите победу Украины?
- ОСОБА_3 - Капитуляцию в конце концов, успокоится и сдаться. Хватит вот это заниматься херней.
- ОСОБА_5 - Вы так, вы женщина серьёзная, с высшим образованием, вы предлагаете Украине сдаться?
- ОСОБА_3 - А вы считаете, что мы можем ещё победить кого-то?
- ОСОБА_5 - ну аргументируйте, давайте я вас послушаю, мне интересно. Аргументируйте, почему Украина должна сдаться, как вы думаете?
- ОСОБА_3 - потому что, потому что Украина как-бы изначально не была унитарным государством которое сделали. Мы многонациональное государство. Поэтому Донбасс поднялся, потому что он был пророссийский, і рускоязичний, и русский юг Украини тоже, ну как би предлагали федерализацию - не захотели. Все равно, решили, что должно быть унитарное. Мы не унитарное государство! Вот скажите, вы националист?
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 , повідомила, що суть обвинувачення їй зрозуміла, свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та надала суду такі показання. Дійсно у час, місці та у спосіб, що вказаний в обвинувальному акті, вона спілкувалася із невідомим їй чоловіком у чат-рулетці, що є інтернет майданчиком, де можна спілкуватися з різними людьми, в т.ч. з інших країн. При цьому, про політику вона вела бесіди дуже рідко. Таке спілкування записувалось під відеофіксацію, проте ОСОБА_3 не знала, що таке спілкування буд поширене в мережі інтернет, думала, що ці розмови є лише між нею та співрозмовником. Для такої комунікації нею використовувався її мобільний телефон Самсунг. ОСОБА_3 повідомила, що вона шкодує про вчинене, її спілкування було помилковим, носило дещо жартівливий характер, оскільки питання, які їй задавали були провокативними, твердження, що були нею озвучені є помилковими. При цьому, усе спілкування, що дослівно відображене в обвинувальному акті, відповідає дійсності, вона дуже хоче, щоб закінчилась війна і дуже любить свою країну, бажає в ній мирно жити. Усвідомила, що висловлювалась протиправно та недопустимо, щиро розкаялась у вчиненому, в майбутньому не буде висловлювати подібних тверджень.
З урахуванням того, що учасники судового провадження не заперечували, щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що зібрані у кримінальному провадженні.
Окрім показань обвинуваченої, її вина у вчиненні кримінальних правопорушеннях підтверджується даними:
- протоколу огляду від 16.10.2025 року, згідно якого інтернет-сторінка в мережі «You Tube» на каналах блогера «ІНФОРМАЦІЯ_6», що належить громадянину України - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має посилання:
ІНФОРМАЦІЯ_11 . Проведеним оглядом встановлено, що на вказаному каналі містяться відео за участю мешканки м. Одеси, а саме «ІНФОРМАЦІЯ_14» та «ІНФОРМАЦІЯ_15». З метою перегляду змісту вищевказаної інтернет-сторінки у програмному забезпеченні - Інтернет-браузері «Google Chrome» у вкладинці пошуку введено посилання, за якими можна відтворити відеоконтент, в котрому ОСОБА_3 , в ході бесід із гр. ОСОБА_18 висловлювалась, щодо агресії рф, щодо України , необхідність капітуляції останньої, належність земель України рф, тощо;
- висновком експерта від 16.03.2026 року за результатами проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, згідно якого висловлювання, що містяться в протоколі огляду від 16.10.2025 року, а саме висловлювання ОСОБА_3 , в ході розмов з гр. ОСОБА_18 від 12.07.2025, 19.08.2025, 02.10.2025 містять ознаки виправдовування збройної агресії рф проти України.
Вищевказані докази є належними оскільки містять дані, щодо предмету доказування, достовірними оскільки судом не встановлено факту їх фальсифікації, допустимими, оскільки отримані у спосіб та у порядку визначеному законом, а також достатніми для ухвалення обвинувального вироку у кримінальному провадженні.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Стороною обвинувачення не висунуто ОСОБА_3 обвинувачення за першим епізодом протиправної діяльності від 12.07.2025 року за ч. 2 ст. 436-2 КК України, а одразу висунуто звинувачення за ч. 3 ст. 436-2 КК України із кваліфікуючою ознакою "повторність".
Суд не має права доповнювати фабулу обвинувачення, обвинувачувати особу в діянні, обвинувачення, щодо котрого в обвинувальному акті відсутнє.
Разом із тим, враховуючи те, що епізоди злочинної діяльності викладені в одному обвинувальному акті, розглядаються одним судом в межах одного кримінального провадження, надаючи оцінку діянню ОСОБА_3 , що мало місце 12.07.2025, суд кваліфікує дії, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_16 за ч. 3 ст. 436-2 КК України - «Виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників» за кваліфікуючими ознаками: виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинене повторно.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Також покарання має на меті не допустити вчинення подібних правопорушень в майбутньому, як обвинуваченим так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обвинуваченої. Обвинувачена в ході судового розгляду, висловила критичне ставлення до вчиненого, засудила свої дії та виявила готовність понести справедливе покарання.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обвинувачена ОСОБА_3 є громадянкою України, має постійне місце проживання, місце роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліках у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має ряд важких захворювань, проживає з чоловіком ІІІ групи інвалідності.
Згідно даних досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім, ризик небезпеки для суспільства є середнім.
Беручи до уваги вище викладені обставини, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливо при застосуванні покарання в межах санкцій ч.3 ст.436-2 КК України у вигляді позбавлення волі у мінімальній мірі.
При цьому, зважаючи на характер вчиненого діяння, що завдало шкоди виключно суспільним інтересам, притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченої вперше та відсутності обставин притягнення до кримінальної відповідальності у минулому, зважаючи на поведінку обвинуваченої після вчиненого, яка вину у вчиненому правопорушенні визнала, щиро розкаялася, надала критичну оцінку своїм діям, виявила готовність понести справедливе покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, передбаченого ст.75 КК України, поклавши обов`язки передбачені ст. 76 КК України. При цьому, іспитовий строк суд встановлює у максимально можливих межах, зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.436-2 КК України відноситься до злочинів проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, що вчинене в умовах збройної агресії рф та у період воєнного стану.
Крім того, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 додаткові обовязки, що будуть сприяти уникненню кримінального мислення та вивченню історичних подій, щодо української державності та самобутності 
Суд застосовує положення ч.1 ст.77 КК України, щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, оскільки особа звільняється від відбування основного покарання.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Відповідно до частини 1 статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Таким чином, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A04E», IMEI (1)
НОМЕР_1 , IMEI (2) НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , що був знаряддям вчинення злочину слід конфіскувати в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації.
Речовий доказ (телефон) мобільний телефон марки «Мі А3», IMEI (1) НОМЕР_4 , IMEI (2) НОМЕР_5 не був використаний обвинуваченою як засіб для вчинення кримінального правопорушення. За таких обставин, до вказаного речового доказу спеціальна конфіскація не може бути застосована. Речовий доказ підлягає поверненню власнику.
Цивільний позов не заявлено.
Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а тому з обвинуваченої слід стягнути 8664,48 копійок витрат на залучення експерта.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.
Враховуючи те, що за вироком обвинувачна звільняється від відбуття покарання, то така підлягає звільненню з-під варти негайно.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було застосовано у цьому кримінальному провадженні підлягає зміні, на запобіжний захід, що є більш м`яким - особисте зобов`язання, з покладенням на обвинувачену до набрання вироком законної сили обов`язків, щодо інформування суду про зміну свого місця проживання та/або місця роботи та виїзду за межі України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 436-2 КК України та призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 377 КПК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти негайно.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконати заходи передбачені пробаційною програмою "Зміна про кримінального мислення".
Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий обов`язок, а саме прочитати наступну літературу:
-"Тигролови", автор ОСОБА_19 , 1944 рік до 01.12.2026 року та до 01.01.2027 року надати уповноваженому органу з питань пробації рукописний опис указаної літератури, із своїми зауваженнями та міркуваннями, не менше 500 слів;
- «Сад Гетсима?нський», автор ОСОБА_19 , 1950 рік, до 01.02.2027 року та до 01.03.2027 надати уповноваженому органу з питань пробації рукописний опис указаної літератури, із своїми зауваженнями та міркуваннями, не менше 500 слів;
- "Меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї" від 05.12.1994 року, до 01.11.2026 та до 10.11.2026 року надати уповноваженому органу з питань пробації рукописний опис документу, із своїми зауваженнями та міркуваннями, не менше 100 слів.
Додаткове покарання у виді конфіскації майна не призначати.
Зарахувати у строк виконання покарання, у випадку направлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбуття реальної міри покарання, строк її попереднього ув`язнення з 06.08.2026 року по день ухвалення цього вироку, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - не виїжджати за межі України.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 8664 (вісім тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 48 (сорок вісім) копійок.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A04E», IMEI (1)
НОМЕР_1 , IMEI (2) НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , що був знаряддям вчинення злочину конфіскувати в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації;
мобільний телефон марки «Мі А3», IMEI (1) НОМЕР_4 , IMEI (2) НОМЕР_5 повернути ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Доброславский районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Суддя:           ОСОБА_1