Справа № 420/28238/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, у якому позивач, з урахування заяви про уточнення позовних вимог та уточненої позовної заяви, просить суд:
1. визнати протиправною бездіяльності ГУ ДМС України в Одеській області і скасувати рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 08.08.2025 про відмову у поновленні громадянства України ОСОБА_1 , її сину ОСОБА_2 , 
2. зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області поновити ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_2 у громадянстві України, а також видати відповідні документи щодо отримання громадянства – паспорти громадян України.
В обґрунтування вимог позову позивачка вказує, що вона разом із її неповнолітнім сином набули громадянства України за територіальним походженням 26.12.2013 та вона отримала паспорт громадянина України 10.12.2014. У період з 2012 по 2014 роки позивач перебувала на території Королівства Таїланд на законних підставах, маючи робочу візу. У зазначений період у Королівстві Таїланд було відсутнє дипломатичне представництво Республіки Вірменія, що об`єктивно унеможливлювало подання нею заяви про вихід з громадянства Республіки Вірменія до компетентних органів у встановлений Законом України «Про громадянство України» строк. Крім того, у період з 2013 по 2015 роки вона здійснювала постійний догляд за своєю малолітньою дитиною, якій на той час виповнилося від двох до п`яти років. Виконання обов`язків матері у поєднанні з трудовою зайнятістю та необхідністю вирішення сімейно-побутових питань об`єктивно обмежували її можливості для своєчасного оформлення документів щодо виходу з громадянства Республіки Вірменія.
Далі позивач зазначає, що влітку 2024 року вона разом із сином намагалася перетнути державний кордон України. Проте працівники Державної прикордонної служби України не допустили їх до в`їзду на територію держави у зв`язку з анулюванням її паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Балтським районним сектором ГУ ДМС України в Одеській області. З листа ГУ ДМС в Одеській області від 28.08.2024 року вона дізналася, що їй припинено громадянство України рішенням ГУ ДМС України в Одеській області від 09.08.2022 року відповідно до ст. 21 Закону України «Про громадянство України» у зв`язку з порушенням поданої декларації про відмову від іноземного громадянства.
Позивач зазначає, що її не було повідомлено про припинення громадянства у передбачений законом строк та у належній формі. У липні 2025 року, діючи через уповноважену особу за нотаріально посвідченою довіреністю, позивач звернулася до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області із письмовою заявою про поновлення її та сина у громадянстві України та із необхідними документами. Однак 08 серпня 2025 року вона отримала письмову відмову ГУ ДМС України в Одеській області у поновленні у громадянстві України. 
Позивач звертає увагу суду на неналежне виконання своїх обов`язків Головним управлінням ДМС України в Одеській області, скільки строк подання нею документа про припинення іноземного громадянства/декларації про його відсутність сплинув у 2015 році, рішення про припинення громадянства України мало бути ухвалено саме тоді. Натомість припинення громадянства відбулося лише у 2022 році. Також, офіційні джерела державних органів, призначені для інформування громадян, не містять відомостей, що невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства є безумовною підставою для відмови у поновленні в громадянстві України.
Окрім того, позивач звертає увагу суду на положення ч. 1 ст. 8 Конвенції про скорочення безгромадянства, яка набрала чинності для України 23 червня 2013 року, згідно якої договірна Держава не позбавляє особу її громадянства, якщо таке позбавлення зробило б цю особу апатридом. Незважаючи на це, припинення громадянства України на підставі рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 09 серпня 2022 року фактично зробило позивача апатридом, оскільки Указом Президента Республіки Вірменія від 27 січня 2022 року №22-А позивачу було припинено громадянство Республіки Вірменія. Таким чином, у період з 27 січня 2022 року до 09 серпня 2022 року позивач мала виключно громадянство України, і його припинення призвело до безгромадянства, що є прямим порушенням положень Конвенції.
Ухвалою суду від 09.09.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області подало суду відзив на позов, в якому просило відмовити у задоволенні позову та зазначило, що 16.10.2013 позивач ОСОБА_1 , звернулася до ГУ ДМС в Одеській області з заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням її та сину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та одночасно (16.10.2013) із заявою про набуття громадянства України позивач взяла на себе зобов`язання припинити громадянство Республіки Вірменія своє та сина протягом двох років, з моменту набуття громадянства України, і подати до органу, що видав їй та її сину тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) Республіки Вірменія, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. У разі неотримання з незалежних від неї причин документа про припинення громадянства Вірменії позивач зобов`язувалася подати декларацію про відмову від громадянства Вірменії і повернути національний паспорт громадянина Вірменії до уповноваженого органу Вірменії.
Відповідач вказує, що 26.12.2013 позивач набула громадянство України за територіальним походженням, відповідно до частини 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». 04.02.2014 позивач ОСОБА_1 була документована тимчасовим посвідченням громадянина України. 10.12.2014 ОСОБА_1 була документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Балтським РС ГУ ДМС в Одеській області.
Поряд із цим, відповідач зазначає, що 09.08.2021 до ГУ ДМС в Одеській області надійшов лист Державної міграційної служби України від 04.08.2021 № 6.4-8054/6-21 в якому інформується, що згідно з листом Посольства Республіки Вірменія в Україні (№ D-2302/282 від 10.05.2018 (вх. від 15.05.2018 № 16159-18), ОСОБА_1 після подання нею декларації про відмову від іноземного громадянства у 2017 році документована паспортом громадянина Республіки Вірменія, що надає підстави для застосування статті 21 Закону України «Про громадянство України». Рішенням ГУ ДМС в Одеській області від 09.08.2022 скасовано рішення ГУ ДМС в Одеській області від 26.12.2013 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_2 у з зв`язку з тим, що громадянство України було набуто шляхом обману, а саме: подала декларацію про відмову від іноземного громадянства та не повернула паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави.
Відповідач зауважує, що відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 10 Закону у громадянстві України не поновлюються особи, стосовно яких рішення про оформлення набуття громадянства України скасовані на підставі статті 21 цього Закону.
Окрім того відповідач звертає увагу суду, що 25.07.2025 Вартанян Д.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до ГУ ДМС в Одеській області із заявою в якій просила прийняти пакет документів про поновлення в громадянстві України. Втім, відповідно до п. 5 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215, заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. Таким чином, подання вказаної заяви представником за довіреністю суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки питання поновлення у громадянстві України пов`язане з особистим волевиявленням особи та потребує її безпосередньої участі.
Також, на думку відповідача, лист від 08.08.2025 є лише інформаційним листом-відповіддю, який не встановлює, не змінює та не припиняє прав чи обов`язків позивачки. Такий лист не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України та не може бути предметом судового оскарження.
Позивач надала до суду відповідь на відзив із клопотанням про поновлення строку для її подання, яку, враховуючи обгрунтування для поновлення стоку та з метою з`ясування усіх обставин, які можуть бути важливими для розгляду справи по суті, суд вважає за доцільне прийняти відповідь на відзив та врахувати її при розгляді справи.
У відповіді на відзив позивач повторно зауважує, що припинення її громадянства України суперечить положенням міжнародних договорів, стороною яких є Україна, зокрема Конвенції про скорочення без громадянства та Європейській конвенції про громадянство.
Додатково до раніше наданих пояснень позивач звертає увагу суду, що частина друга пункту 5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215 прямо передбачає, що за наявності поважних причин (зокрема хвороби заявника, стихійного лиха тощо) заява та інші документи з питань громадянства можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою. Таким чином, законодавством України прямо передбачено можливість подання документів довіреною особою або поштою, якщо існують об`єктивні обставини, які унеможливлюють особисте звернення заявника. 
Також позивач вказує на те, що предметом позовних вимог є саме бездіяльність відповідача щодо невчинення дій у поновленні її та сина у громадянстві України.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.
16.10.2013 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до ГУ ДМС в Одеській області з заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням. Також позивач просила оформити набуття громадянства України за територіальним походженням її сину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Одночасно (16.10.2013) із заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання припинити громадянство (підданство) Республіки Вірменія, а також зобов`язання припинити дитиною іноземне громадянство протягом двох років, з моменту набуття громадянства України, і подати до органу, що видав їй та її сину тимчасове посвідчення громадянина України документ про припинення громадянства (підданства) Республіки Вірменія, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. У зобов`язаннях від 16.10.2023 також було вказано, що у разі неотримання позивачем з незалежних від неї причин документа при припинення громадянства (підданства) Вірменії її та сина позивач зобов`язуюся подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина Вірменія до уповноваженого органу цієї держави.
Також із матеріалів справи вбачається, що 11.09.2014 позивач подала декларації про відмову від іноземного громадянства Республіки Вірменія щодо себе та неповнолітнього сина у яких зобов`язалася повернути паспорт громадянина Республіки Вірменія до уповноважених органів держави, не користуватися правами громадянина Республіки Вірменія та не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян цієї держави.
26.12.2013 позивач набула громадянство України за територіальним походженням, відповідно до частини 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».
16.10.2014 Головним управлінням ДМС України в Одеській області була видана довідка №347632 про реєстрацію громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої з 26.12.2023 він набув громадянства України відповідно до частини 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».
10.12.2014 ОСОБА_1 була документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Балтським РС ГУ ДМС в Одеській області.
09.08.2021 до ГУ ДМС в Одеській області надійшов лист Державної міграційної служби України від 04.08.2021 № 6.4-8054/6-21 в якому інформувалося, що згідно з листом Посольства Республіки Вірменія в Україні (№ D-2302/282 від 10.05.2018 (вх. від 15.05.2018 № 16159-18), ОСОБА_1 після подання нею декларації про відмову від іноземного громадянства, у 2017 році документована паспортом громадянина Республіки Вірменія, що надає підстави для застосування статті 21 Закону України «Про громадянство України».
Також матеріали справи містять копію листа Посольства Республіки Вірменія в Україні № D-2302/282 від 10.05.2018, яким Посольство підтвердило громадянство ОСОБА_1 . Республіки Вірменія та її документування 26.06.2017 паспортом Республіки Вірменія серії НОМЕР_2 .
Рішенням ГУ ДМС в Одеській області від 09.08.2022 скасовано рішення ГУ ДМС в Одеській області від 26.12.2013 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_2 у з зв`язку з тим, що громадянство України було набуто шляхом обману, а саме: подала декларацію про відмову від іноземного громадянства та не повернула паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави.
Також із довідки №8-10123, виданої 11.02.2022 поліцією Республіки Вірменії та довідки №002, виданої 11.01.2023 Генеральним консулом Генерального консульства Республіки Вірменія, судом встановлено, що громадянство Республіки Вірменія ОСОБА_1 припинено відповідно до Указу Президента Республіки Вірменія від 27.01.2022 №22-А.
У відповідь на заяву позивача від 15.08.2024 Головне управління ДМС України в Одеській області листом від 28.08.2024 повідомило позивача, що їй припинено громадянство України рішенням ГУ ДМС України в Одеській області від 09.08.2022 року, відповідно до ст. 21 Закону України «Про громадянство України», в зв`язку порушення поданої декларації про відмову від іноземного громадянства.
11 липня 2025 представником позивача за довіреністю була подана заява про поновлення в громадянстві України ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_2 . До заяви була додана декларація про відсутність іноземного громадянства у зв`язку із виходом із громадянства Республіки Вірменія та зобов`язання припинити дитиною іноземне громадянство.
Листом №В-525/6/5101-25/5100.16/8075-25 від 08.08.2025 Головне управління ДМС України в Одеській області повернуло подані документи та зазначило, що відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 10 Закону у громадянстві України не поновлюються особи, стосовно яких рішення про оформлення набуття громадянства України скасовані на підставі статті 21 цього Закону. Оскільки рішенням ГУ ДМС України в Одеській області від 09.08.2022 року було скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України, позивача разом із сином, в зв`язку порушенням поданої декларації про відмову від іноземного громадянства, подана заява про поновлення в громадянстві України не може бути застосована у такому випадку.
Вважаючи протиправною відмову відповідача від 08.08.2025 та бездіяльність щодо поновлення її та сина в громадянстві України, а також вважаючи наявними підстави для зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області поновити ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_2 у громадянстві України та видати відповідні документи, позивач звернулася до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підстави і порядок набуття та припинення громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначає Закон України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III (далі Закон № 2235-III), статтею 1 якого визначено:
громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках;
зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України;
незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури;
декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав;
декларація про відсутність іноземного громадянства - документ, в якому особа повідомляє про відсутність у неї іноземного громадянства (підданства) або громадянств (підданств) з обґрунтуванням причин такої відсутності;
декларація про відмову дитини від іноземного громадянства - документ, у якому один із батьків дитини або її опікун чи піклувальник засвідчує відмову дитини від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав. 
Підстави для набуття громадянства України визначені ст.6 Закону № 2235-III, серед яких, зокрема, за територіальним походженням.
Порядок набуття громадянства України за територіальним походженням визначений ст.8 Закону № 2235-III.
Так, згідно ст.8 Закону № 2235-III для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.
Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні.
Згідно ст. 17 Закону № 2235-III громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Відповідно до ст.21 Закону № 2235-III рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.
Не може бути скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України стосовно особи, яка на момент прийняття такого рішення була неповнолітньою, недієздатною, крім випадків подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Статтею 10 Закону № 2235-III визначено, що особа, яка припинила громадянство України, є особою без громадянства і подала заяву про поновлення у громадянстві України, реєструється громадянином України незалежно від того, проживає вона постійно в Україні чи за кордоном, за відсутності обставин, передбачених частиною сьомою статті 9 цього Закону.
У громадянстві України не поновлюються: 
1) особи, які відповідно до частини сьомої статті 9 цього Закону не приймаються до громадянства України (крім випадку, передбаченого частиною восьмою статті 9 цього Закону);
2) особи, які втратили громадянство України на підставі пункту 2 частини першої статті 19 цього Закону;
3) особи, стосовно яких рішення про оформлення набуття громадянства України скасовані на підставі статті 21 цього Закону.
Особа може бути поновлена у громадянстві України у разі втрати громадянства України або скасування рішення про оформлення набуття громадянства України з підстав невиконання поданого зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) за наявності документально підтверджених поважних причин для невиконання такого зобов`язання. Повторне поновлення у громадянстві України з таких причин не допускається.
Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначає Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006, чинного на час виникнення спірних відносин).
Пунктами 4 та 5 Порядку № 215 визначено, що заяви та інші документи з питань громадянства подаються:
особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні;
особою, яка постійно проживає за кордоном, - до дипломатичного представництва чи консульської установи України за місцем постійного проживання особи.
Заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто.
За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою.
Згідно п. 52 Порядку № 215 для оформлення поновлення у громадянстві України особа, яка припинила громадянство України і є особою без громадянства (частина перша статті 10 Закону), подає:
а) заяву про поновлення у громадянстві України (у двох примірниках);
б) три фотокартки (розміром 35 х 45 мм);
в) довідку про припинення громадянства України або інший документ, що підтверджує припинення громадянства України;
г) декларацію про відсутність іноземного громадянства.
Відповідно до п. 88 Порядку № 215 для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:
а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;
б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.
Пунктами 92, 94 Порядку № 215 визначено, що територіальні органи Державної міграційної служби України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України, зокрема, за територіальним походженням; внаслідок поновлення у громадянстві.
До повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону.
Територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.
Під час перевірки документів щодо поновлення особи у громадянстві України, крім перевірки відповідності оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, територіальний орган Державної міграційної служби України також перевіряє у межах своєї компетенції відсутність передбачених Законом підстав, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається.
Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, або стосовно поновлення особи у громадянстві України також будуть встановлені передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України.
Повертаючись до обставин справи, що розглядається, суд зауважує, що первісно позивач звернулася до суду із вимогами про визнання протиправним та скасувати рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 09.08.2022, яким припинено громадянство України ОСОБА_1 та її сина, ОСОБА_2 , у зв`язку із порушенням поданої декларації про відмову від іноземного громадянства, та зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області поновити її та сина у громадянстві України, а також видати відповідні документи щодо отримання громадянства – паспорти громадян України.
Під час вирішення питання про відкриття провадження у дані справі, суд встановив, що даний позов подано без дотримання приписів КАС України, заявлено вимоги з пропуском встановленого законом строку. Адже, за змістом ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незважаючи на те, що вимоги були заявлені щодо рішення ГУ ДМС України в Одеській області, прийняте - 09.08.2022, до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернулась лише 19.08.2025, разом із тим вказуючи про те, що про прийняття спірного рішення дізналась ще 28.08.2024 року з письмової відповіді ГУ ДМС України в Одеській області.
У зв`язку із тим, що у заяві про поновлення строку для звернення до суду із позовом, позивач не наводила обставини, які б свідчили, що позивач не мала реальної, об`єктивної можливості вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений нормами чинного законодавства строк після того, як вона 28.08.2024 дізналась про прийняття відповідачем спірного рішення, а звернулася майже через рік після указаної дати, не вказуючи причин такого тривалого зволіканням, - суд ухвалою від 25.08.2025 залишив позов без руху та надав строк для подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в якій вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку оскарження рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 09.08.2022.
У відповідь позивачем не було належним чином обгрунтовано причин пропуску строку для оскарження до суду рішення відповідача від 09.08.2022, не було надано підтверджуючих доказів. Натомість позивачем було подано уточнену позовну заяву із зміненими позовними вимогами та згідно якої предметом оскарження є бездіяльність відповідача щодо поновлення позивача та її сина у громадянстві України, відмова у поновленні в громадянстві від 08.08.2025.
Відповідно до ч.1,2 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відтак, станом на сьогодні рішення ГУ ДМС в Одеській області від 09.08.2022, яким скасовано рішення ГУ ДМС в Одеській області від 26.12.2013 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_2 є чинним, та не є предметом оскарження в межах даної справи.
Предметом оцінки суду є правомірність/протиправність дій/бездіяльності відповідача щодо поновлення у громадянстві позивача та її сина, які, зокрема оформленні листом від 08.08.2025.
Аналіз положень Закону №2235-ІІІ свідчить про те особа має право подати заяву про поновлення у громадянстві України, порядок розгляду якої визначений у Порядку № 215.
Як вбачається з матеріалів справи 11 липня 2025 представником позивача за довіреністю була подана заява про поновлення в громадянстві України ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_2 . Зі змісту заяви вбачається що до неї були додані: копія Довідки про припинення громадянства Республіки Вірменія з перекладом на укр. мову; копія відповіді ГУ ДМС в Одеській області про скасування громадянства України; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 з перекладом на укр. мову; декларація про відсутність іноземного громадянства; копія свідоцтва про народження дитини ( ОСОБА_3 ); довідка про припинення громадянства України дитини від ГУ ДМС в Одеській області ( ОСОБА_3 ); декларація про відсутність іноземного громадянства дитини ( ОСОБА_3 ); копія Довіреності. Також в матеріалах справи наявна копія зобов`язання припинити дитиною іноземне громадянство.
Листом №В-525/6/5101-25/5100.16/8075-25 від 08.08.2025 Головне управління ДМС України в Одеській області повернуло подані документи та зазначило, що відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 10 Закону у громадянстві України не поновлюються особи, стосовно яких рішення про оформлення набуття громадянства України скасовані на підставі статті 21 цього Закону. Оскільки рішенням ГУ ДМС України в Одеській області від 09.08.2022 року було скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України, позивача разом із сином, в зв`язку порушенням поданої декларації про відмову від іноземного громадянства, подана заява про поновлення в громадянстві України не може бути застосована у такому випадку.
Суд повторно звертає увагу на положення пунктів 92, 94 Порядку № 215, якими визначено, що територіальні органи Державної міграційної служби України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України, зокрема, внаслідок поновлення у громадянстві.
Під час перевірки документів щодо поновлення особи у громадянстві України, крім перевірки відповідності оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, територіальний орган Державної міграційної служби України також перевіряє у межах своєї компетенції відсутність передбачених Законом підстав, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається.
Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, або стосовно поновлення особи у громадянстві України також будуть встановлені передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України.
Дослідивши зміст листа Головного управління ДМС України в Одеській області №В-525/6/5101-25/5100.16/8075-25 від 08.08.2025 суд дійшов висновку, що він не є ні рішення про оформлення набуття особою громадянства України, ні вмотивованим рішенням про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України за результатами розгляду заяви про поновлення у громадянстві України. 
Листом від 08.08.2025 Головним управлінням ДМС України в Одеській області позивачу були повернуті подані документи із одночасним посиланням на ст.10 Закону та роз`ясненням того, що поновлення у громадянстві не може бути застосоване у випадку позивача.
Втім суд зауважує, що положеннями Порядку № 215 не передбачено можливості повернення заяви про поновлення у громадянстві України, в тому числі і з підстав визначених у листі від 08.08.2025. Порядок №215 передбачає прийняття за результатами розгляду та оцінки заяви про поновлення в громадянстві України та доданих документів одного із управлінських рішень: рішення про оформлення набуття особою громадянства України або вмотивованого рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України.
Слід також зазначити, що у відзиві на позов відповідач вказує, що подану позивачем заяву про поновлення в громадянстві було розглянуто у порядку Закону України «Про звернення громадян» та надано письмову відповідь з поверненням документів та роз`ясненням вимог чинного законодавства. Лист від 08.08.2025 є лише інформаційним листом-відповіддю та не є рішенням, яке встановлює, змінює чи припиняє права та обов`язки особи.
Відтак, на думку суду має місце протиправна бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача в порядку, визначеному Порядком №215, та прийняття за результатами такого розгляду відповідно управлінського рішення.
Стосовно доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву з приводу того, що відповідно до вимог п. 5 Порядку №215 заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто, суд зазначає наступне.
Пунктом 5 Порядку №215 визначено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою.
Суд враховує з даного приводу пояснення позивача щодо наявності об`єктивних обставин, які унеможливлюють особисте звернення заявника, а саме перебування за межами України та відсутності можливості, станом на сьогодні, повернення на її територію.
З урахуванням вказаних обставини, суд дійшов висновку, що заява про поновлення у громадянстві України із долученими документами могли бути подані представником позивача.
Враховуючи встановлені судом обставини, положення чинного законодавства, а також те, що відповідачем не прийнято жодного управлінського рішення за результатами розгляду заяви позивача про поновлення в громадянстві України суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДМС України в Одеській області щодо належного розгляду заяви позивача про поновлення в громадянстві України від 11.07.2025 і доданих до неї документів, та зобов`язання Головного управління ДМС України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача про поновлення в громадянстві України від 11.07.2025, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки та з прийняттям відповідного управлінського рішення.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області поновити позивача та її сина у громадянстві України, а також видати відповідні документи щодо отримання громадянства, суд зазначає, що адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах дотримання законодавства.
У даній справі, відповідачем ще не прийнято управлінського рішення за результатами розгляду заяви позивача про поновлення у громадянстві України. Прийняття рішень про оформлення набуття особою громадянства України або вмотивованого рішенням про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України за результатами розгляду заяви про поновлення у громадянстві України, - є повноваженнями відповідача.
В той же час, суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження. Формування висновку про відсутність або наявність підстав для поновленні у громадянстві України є повноваженнями відповідного територіального органу ДМС України на кінцевому етапі розгляду відповідної заяви, адже потребують надання оцінки комплектності та актуальності долучених особою до відповідного клопотання (заяви) документів. Суд не може передчасно приймати рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, якщо таким органом питання поновлення у громадянстві ще не вирішені, оцінка поданим документам не надана, оскільки такі дії виходять за межі повноважень суду.
Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Відтак, у задоволенні вимоги про зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області поновити позивача та її сина у громадянстві України, а також видати відповідні документи щодо отримання громадянства слід відмовити.
Суд відхиляє посилання позивача на положення ч. 1 ст. 8 Конвенції про скорочення безгромадянства, та ст. 7 Європейської конвенції про громадянство, оскільки вони стосуються припинення (втрати) громадянства, в той час як судом в межах даної страви надається оцінка діям / бездіяльності відповідача щодо поновленні позивача її та сина у громадянстві України.
Із цих же підстав судом не враховуються обгрунтування позивача наявності поважних причин невчасного подання нею заяви про вихід з громадянства Республіки Вірменія, неналежного виконання своїх обов`язків Головним управлінням ДМС України в Одеській області в частині строку прийняття рішення про припинення громадянства та не повідомлення її про цю обставину.
Таким чином, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно ч.1,3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно матеріалів справи, за подання даного позову позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн.
Відтак, з огляду на прийняття рішення про часткове задоволення вимог ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області на користь позивача слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом судовий збір в розмірі 605,60 грн, пропорційно до задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльності Головного управління ДМС України в Одеській області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення в громадянстві України від 11.07.2025 і доданих до неї документів.
Зобов`язати Головне управління ДМС України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення в громадянстві України від 11.07.2025, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки та з прийняттям відповідного управлінського рішення.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області на користь ОСОБА_1 605,60 грн сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, код ЄДРПОУ 37811384, адреса: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, 65045.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА